Справа № 456/634/26
Провадження № 3/456/547/2026

ПОСТАНОВА
іменем України

18 березня 2026 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Писарев О.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 
за ч. 3 ст. 154 КУпАП,,
в с т а н о в и в :
10.01.2026 року о 15:30 год. по вул. Івана Франка в м. Моршин гр. ОСОБА_1 , являючись власником двох собак породи «Ротвейлер», вигулювала їх без намордників, в результаті чого собаки безпричинно накинулись на собаку та дитину гр. ОСОБА_2 , заподіявши травми та збитки заявнику та її майну, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.3 ст. 154 КУпАП.
ОСОБА_1  в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи, зокрема на 16.02.2026, 03.03.2026 та 18.03.2026, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі на адресу суду не подала, рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень повернулися на адресу суду 16.02.2026 та 02.03.2026, з відміткою «адресат відсутній», а тому на підставі ст.268 КУпАП справу вирішено розглянути у її відсутності.
Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомила, що 10.01.2026 року її прийомна донька ОСОБА_3 гуляла з песиком, біля під`їзду на неї напали два ротвейлери, які були без ошийників та намордників. Дані собаки покусали пса потерпілої та дитину – вкусили за губу.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.
Згідно зі ст. 252 КУпАП,орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Частиною 3 ст.154 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях), що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.
Згідно з ч. 3 ст.154 КУпАП дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну, тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин.
Відповідно до ст.213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються: 1) адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад; 2) виконавчими комітетами (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчими органами, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад та їх посадовими особами, уповноваженими на те цим Кодексом; 4) районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами (суддями), а у випадках, передбачених цим Кодексом, місцевими адміністративними та господарськими судами, апеляційними судами, вищими спеціалізованими судами, Верховним Судом; 5) органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.
З аналізу ст. 154 КУпАП в редакціях, що діяли відповідно до та починаючи з 08.11.2021, вбачається, що законодавець дещо розширив коло правопорушень, за які настає відповідальність на підставі ч. 1 ст. 154 КУпАП, а також на підставі ч. 2 та 3 ст.154 КУпАП за наявності відповідних кваліфікуючих ознак - відповідно, повторність вчинення протягом року та спричинення заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.
При цьому, такі кваліфікуючі ознаки, в редакції ст. 154 КУпАП, що діяла до 08.11.2021, були об`єднані в одну частину - ч. 2 ст.154 КУпАП та за вчинення таких правопорушень законодавцем визначався однаковий рівень відповідальності.
В редакції ст. 154 КУпАП, що діє, починаючи з 08.11.2021, рівень відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1ст. 154 КУпАП, за наявності таких кваліфікуючих ознак, була розмежована, а тому ч. 2 ст.154 КУпАП з 08.11.2021 фактично була розділена на дві частини - ч. 2 ст.154КУпАП (за ознакою повторності вчинення протягом року), ч. 3 ст.154КУпАП (за ознакою спричинення заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну).
Разом з тим, ні Законом України №1684-ІХ від 15.07.2021, ні будь-яким іншим законом, не внесені відповідні зміни щодо компетенції органів, уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 154 КУпАП, а тому розгляд справ про адміністративні правопорушення за ч. 3 ст.154 КУпАП наразі чітко не віднесений до компетенції будь-якого органу.
В той же час, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Згідно з ч. 1 ст.18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.
При цьому, з комплексного та системного аналізу норм Кодексу України про адміністративні правопорушення вбачається, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, які є більш суспільно-небезпечними за своїми наслідками, а також за наявності кваліфікуючих ознак та вищого рівня відповідальності, відноситься до компетенції суддів районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів.
Враховуючи наведене, доходжу висновку, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема передбачених ч. 3 ст. 154 КУпАП, належить до компетенції суду.
Відповідно до ст.9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21 лютого 2006 року, особа, яка утримує домашню тварину, зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною. При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду.
Відповідно до п. 3, 5 ч. 7ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21 лютого 2006 року №3447-IV дозволяється утримувати: домашніх тварин - у вільному вигулі на ізольованій, добре огородженій території (в ізольованому приміщенні) на прив`язі або без неї.
Згідно з ч. 8ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21 лютого 2006 року №3447-IVфізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов`язані дотримуватися вимог нормативно-правових актів, зазначених у ст. 2 цього Закону, санітарно-гігієнічних і ветеринарних норм та правил, а також не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВБА № 211208 від 22.01.2026, відповідно до якого 10.01.2026 року о 15:30 год. по вул. Івана Франка в м. Моршин гр. ОСОБА_1 , являючись власником двох собак породи «Ротвейлер», вигулювала їх без намордників, в результаті чого собаки безпричинно накинулись на собаку та дитину гр. ОСОБА_2 , заподіявши травми та збитки заявнику та її майну, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.3 ст. 154 КУпАП /а.с.1/;
- копією рапорта ст. інспектора чергового ЧЧ Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області Лапундяка В.В. від 10.01.2026, з якого вбачається, що 10.01.2026 о 17:38 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 10.01.2026 о 17:36 за адресою: АДРЕСА_3 , заявник ОСОБА_2 повідомила, що приблизно дві години тому собака ротвейлер покусав собаку заявниці і дитину 9 р., на даний час заявниця у лікарні буде вже їхати додому /а.с. 2-3/;
- копією заяви ОСОБА_2 від 10.01.2026, з якої вбачається, що остання просить прийняти міри до власника собак породи (ротвелер), які 10.01.2026 р. близько 15-30 год. покусали її дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та її собаку. Дані собаки були без намордників на вільному вигулі і не було господарів /а.с. 5/
- копією пояснень ОСОБА_2 від 10.01.2026, з яких вбачається, що 10.01.2026 близько 15:30 год. її молодша донька ОСОБА_3 8 років вийшла погуляти з цуциком біля будинку. До неї зателефонувала старша донька о 15:31 год. і сказала, що на меншу доньку напали ротвейлери і покусали її і цуцика, з яким вона гуляла. Собаки породи ротвейлери знаходились без господаря, без намордників. Внаслідок цього дитина була відвезена в центральну лікарню, оглянута травматологом, виписано вакцину від сказу. Собаку також глибоко покусали. Зі слів дітей і жителів будинку ці собаки неодноразово нападали на людей і собак /а.с. 6/;
- копією карти звернення за антирабічною допомогою від 10.01.2026 ОСОБА_4 /а.с. 8/;
- копією довідки №161, виданою черговим лікарем-тавматологом ОСОБА_4 про те, що вона зверталася за медичною допомогою у травмпункт КНП «ТМО «СМОЛ» ВП Лікарня інтенсивного лікування 10.01.2026, діагноз: кусана поверхнева рана нижньої губи /а.с. 9/.
Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1  у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Санкцією ч. 3ст. 154 КУпАП поряд з основним стягненням передбачене додаткове стягнення у виді конфіскації тварини.
Відповідно до ст. 313 КУпАП постанови про конфіскацію предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, та грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, виконуються державними виконавцями в порядку, встановленому законом.
Згідно з п. 2 ч. 1ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, постанов судів у справах про адміністративне правопорушення.
Відповідно до п. 2 ч. 4ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» під час пред`явлення виконавчого документа до виконання подаються у разі виконання рішення про конфіскацію майна згідно з постановою суду - копія протоколу вилучення майна, що підлягає конфіскації, або довідка про відсутність такого майна.
Враховуючи вищевказані норми чинного законодавства України, до протоколу про адміністративне правопорушення за вчинення якого санкцією частини статті передбачене стягнення у виді конфіскації майна (тварини), особа, яка його склала, зобов`язана долучити протокол вилучення майна (тварини), що підлягає конфіскації, або довідку про відсутність такого майна (тварини).
Отже, накладаючи адміністративне стягнення в межах ч. 3ст. 154 КУпАП, необхідно врахувати, що в матеріалах справи відсутній протокол опису тварин, які підлягають конфіскації, матеріали справи не містять жодних відомостей про огляд та вилучення тварин - собак, місця та особи (організації), в якої перебувають тварини, та відсутність відповідних документів перешкоджає виконанню судового рішення в частині конфіскації тварин.
Крім того, положеннями ст. 265-5 КУпАП передбачено, що за наявності підстав вважати, що власником тварини вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді конфіскації тварини, особа, уповноважена на складання протоколу про адміністративні правопорушення відповідно до статей 88-1, 89 та 154 цього Кодексу, тимчасово вилучає тварину до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення. Про тимчасове вилучення тварини складається протокол або робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення.
Разом із тим, матеріали справи не містять відомостей про тимчасове вилучення собак у ОСОБА_1 .
Відтак, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суддя враховує вищенаведені міркування, а також характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, відсутність обтяжуючих обставин, тому застосовує до правопорушника адміністративне стягнення у межах санкції, передбаченої ч. 3 ст. 154 КУпАП, у виді штрафу, без конфіскації тварин.
Крім того, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно із Законом України «Про судовий збір», розмір судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 665,60 грн. (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).
В судовому засіданні не встановлено, що ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору, згідно зі ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст.ст. 33, 283, 284 КУпАП,
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 154 КУпАП, й накласти на неї стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень, без конфіскації тварин.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665 /шістсот шістдесят п`ять / грн. 60 коп. на користь держави.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що, відповідно до вимог статті 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300?2, 300-3 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О. Ю. Писарев