Єдиний унікальний номер 205/1488/26
Номер провадження2/205/2499/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2026 року м. Дніпро
Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Мовчан Д.В.
при секретарі Волкобоєвої А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у м. Дніпрі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (далі - Позивач) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20.05.2019 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі – Первісний кредитор, АТ «ОТП Банк») та ОСОБА_1 (далі – Відповідач) було укладено Кредитний договір № 2023961668 (далі - Кредитний договір), у відповідності до якого останній отримав кредитні кошти із нарахуванням процентів користування кредитними коштами зі строком кредитування до 20.05.2021 року. 
Відповідач порушив умови укладеного кредитного договору в частині своєчасного погашення платежів та відсотків, передбачених умовами кредитного договору, у зв`язку з чим, станом на 20.08.2021 року (дата відступлення права вимоги) за Кредитним договором № 2023961668 від 20.05.2019 року виникла заборгованість на загальну суму 7 018 грн. 14 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту – 3 922 грн. 50 коп., заборгованість по відсоткам – 0 грн. 76 коп. та заборгованості по комісії – 3 094 грн. 88 коп. 
Далі, 20.08.2021 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу № 20/08/21 (далі – Договір факторингу), у відповідності до умов якого Акціонерне товариство «ОТП Банк» передає (відступає) Товариству з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» приймає належні Акціонерному товариству «ОТП Банк» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. 
Оскільки відповідач свої договірні зобов`язання не виконує належним чином, позивач змушений звернутися до суду та просити стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» заборгованість за Кредитним договором № 2023961668 від 20.05.2019 року, станом на 20.08.2021 року, у загальному розмірі 7 018 грн. 14 коп, судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн. 00 коп. 
Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подав. 
Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило. 
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 
Представник позивача подав суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. У такій заяві представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» зазначає про повне підтримання своїх позовних вимог, просить здійснити розгляд справи за її відсутності, позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують.
Від відповідача будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 10.02.2026 року вирішено витребуватиу АТ «ОТП» (місце знаходження: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд.43, код ЄДРПОУ 21685166) розрахунок заборгованості та виписку про рух коштів по рахунках боржника ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , за кредитним договором № 2023961668 від 20.05.2019 року (продукт POS).

Інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, ніяких письмових заяв чи клопотань від такого учасника справи до суду не надходило. 
У відповідності до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 
Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення з огляду на наступне.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 20.05.2019 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 2023961668. 
Згідно розділу 1 цього Кредитного договору загальний розмір наданого кредиту становить 5 654 грн. 00 коп. на придбання товару у продавця ТОВ «Алло», дата остаточного повернення кредиту 20.05.2021 року, фіксована процентна ставка у розмірі 0,01 % річних. Датою надання банком та отримання позичальником кредиту вважається дата підписання позичальником кредитного договору. Кредит надається шляхом перерахування за дорученням позичальника коштів на поточний рахунок продавця і на придбання товару.
Як вбачається з паспорту споживчого кредиту, в ньому визначено умови кредитування окремо для кредиту та кредитної лінії. Так, ліміт кредиту 6 447 грн. 65 коп., з можливістю збільшення відповідно до кредитного договору. Строк кредитування за кредитом 24 місяці.
Судом також встановлено, що 20.08.2021 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу № 20/08/21, у відповідності до умов якого Акціонерне товариство «ОТП Банк» передає (відступає) Товариству з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» приймає належні Акціонерному товариству «ОТП Банк» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. 
Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 20/08/21 укладеного між Акціонерним товариством «ОТП банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 2023961668 від 20.05.2019 року.
В даному випадку ТОВ «Цикл Фінанс» наголошує, що станом на 20.08.2021 року загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором № 2023961668 від 20.05.2019 року становила 7 018 грн. 14 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту – 3 922 грн. 50 коп., заборгованість по відсоткам – 0 грн. 76 коп. та заборгованості по комісії – 3 094 грн. 88 коп. 
Оскільки позивач наполягає на тому, що відповідач у добровільному порядку свої договірні зобов`язання не виконує повертає позику та не сплачує проценти та комісію за користування грошовими коштами, то суд доходить висновку, що то між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст.527ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання.
Згідно ст.ст.610,611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст.628ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України).
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Положеннями ст.1050 ЦК України визначено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»  банківський кредит, будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.
В даному випадку Позивачем надано докази виникнення між сторонами договірних правовідносин у зв`язку з укладанням Кредитного договору № 2023961668 від 20.05.2019 року.
Суд вважає, що вказаний кредитний договір відповідає вимогам Закону і доводить факт існування волевиявлення сторін на його укладання, оскільки форма та порядок укладання договору відбулось у порядку, що не суперечить чинному законодавству.
Також судом встановлено, що позивач виконав взяті на себе зобов`язання за договором, надавши відповідачеві кредитні кошти у порядку, що визначений договором. Вказана обставина підтверджується рахунком ТОВ «Алло» та первинним бухгалтерським документом банку про перерахування грошових коштів вказаній торгівельний організації за придбання відповідачем товару.
З огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики.
В даному випадку матеріалами справи також підтверджено, що відповідач на виконав зобов`язання щодо своєчасного погашення кредитної заборгованості, внаслідок чого допустив заборгованість за кредитним договором.
Застосовуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, суд доходить висновку, що відповідач зобов`язана повернути позивачу фактично отриману суму кредитних коштів. У зв`язку із тим, що отримання у кредит грошових коштів Відповідачем, підтверджено належними доказами по справі, і у такого учасника справи в силу укладеного договору виникло зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначеними у кредитному договорі, то позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту ґрунтується на законі та підлягає задоволенню.
Також частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Суд вважає, що вважає, що шляхом підписання вказаного кредитного договору відповідач був проінформована також про реальну процентну ставку, загальні витрати за кредитом, та інші важливі правові аспекти його надання, що передбачені статтею 9 Закону України «Про споживче кредитування».
Приймаючи до уваги неналежне виконання відповідачем зобов`язань з повернення кредитних коштів та сплати відсотків за його користуванням, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості по процентах. Вказана вище заборгованість підтверджується представленим позивачем розрахунком заборгованості, який є арифметично правильним та не спростованим відповідачем.
Щодо наявного права вимоги у позивача на підставі Договору факторингу № 20/08/21 від 20.08.2021 року, суд зазначає про наступне.
В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2014 року у справі №6-14194св14, зроблено висновок, що підтвердженням суми заборгованості є кредитний договір, договір факторингу, який у встановленому порядку недійсним не визнаний та в якому визначено розмір відступленої заборгованості, та розрахунок кредитної заборгованості, здійснений банком при відступленні права вимоги.
Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно з статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
За договорами факторингу від 20.08.2021 року позивач отримав право вимоги за вказаним кредитним договором.
Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 20/08/21 укладеного між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанси», до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 2023961668 від 20.05.2019.
Таким чином, позивач належними та допустимими доказами одночасно довів як наявність у відповідача ОСОБА_1 кредитної заборгованості за договором укладеним з Акціонерним товариством «ОТП Банк», так і наявність права вимоги за яким згідно Договору факторингу № 20/08/21 від 20.08.2021 року перейшло до позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс».
Щодо стягнення заборгованості по комісії у розмірі 3 094 грн. 88 коп., суд зазначає наступне.
За загальним правилом, передбаченим статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Частинами другою, третьою статті 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно із ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 "Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту".
Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. 
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. 
Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно із ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. 
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування", щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".
Такий правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).
Суд звертає увагу, що умовами кредитного договору передбачено сплату «комісії за обслуговування кредиту» без конкретизації її змісту, переліку та обсягу послуг, за які вона нараховується. При цьому позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які б дозволяли встановити: які саме послуги включені до складу зазначеної комісії; у чому полягає їх зміст та обсяг; чи погоджувалися такі послуги зі споживачем при укладенні договору та чи вони фатично надавались.
Отже, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по комісії у розмірі 3 094 грн. 88 коп. задоволенню не підлягають.
Таким чином, за таких обставин, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договоромпідлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Кредитним договором № 2023961668 від 20.05.2019 року, станом на 20.08.2021 року, у загальному розмірі 3 923 грн. 26 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту – 3 922 грн. 50 коп. та заборгованість по відсоткам – 0 грн. 76 коп. В іншій частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості по комісії у розмірі 3 094 грн. 88 коп., необхідно відмовити, оскільки такі вимоги не ґрунтуються на законі.   
Суд також зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з`явився, відзив на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надав, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Положеннями ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу наведених норм процесуального законодавства вбачається, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення, але при цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо, оскільки при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Отже, в матеріалах даної справи наявний укладений 25.08.2025 року між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» та адвокатом Гулієвою С.А. Договір № 43453613/1 про надання правничої допомоги, відповідно до умов якого, адвокат зобов`язується, в порядку та на умовах, визначеним цим Договором, надати клієнту правову допомогу за його запитом, а клієнт зобов`язується оплатити надані послуги. 
Згідно п.4.1 цього Договору, загальна вартість послуг складається з вартості наданих юридичних послуг, згідно тарифної сітки, вказаної у п. 4.8 даного Договору, в також, гонорар, який вказаний у п. 4.9 даного Договору. Відповідно до п.4.8 цього Договору тарифікація наданих послуг клієнту відбувається за наступною сіткою: ознайомлення з матеріалами справи, формування правового аналізу – 3 000 грн. 00 коп. (1 том), участь у судовому засіданні – 3000 грн. 00 коп. (1 год.), написання заяви /клопотання – 1500 грн. – 3000 грн., адвокатський запит - 1500 грн. – 3000 грн., позовна заява – 3 500 грн. 00 коп. – 7 000 грн. 00 коп., клопотання про зняття арешту – 1500 грн. 00 коп. – 7 000 грн. 00 коп., апеляційна скарга – 3 000 грн. 00 коп. – 10 000 грн. 00 коп., касаційна скарга – 5 000 грн. 00 коп. – 20 000 грн. 00 коп., написання відзиву на позов, заперечення на відзив – 2 500 грн. 00 коп. – 7 000 грн. 00 коп., письмове пояснення – 1 500 грн. 00 коп. – 5 000 грн. 00 коп., перебування у відрядження – 4 000 грн. 00 коп. (1 день). 
Пунктом п.п. 4.4. – 4.5 Договору про надання правничої допомоги передбачено, що після належного виконання доручення адвокат надає клієнту Акт наданих послуг. 
Відповідно до Акту наданих послуг від 20.08.2021 року, який є невід`ємною частиною до Договору № 43453613/1 про надання правничої допомоги від 25.08.2025 року, адвокатом Гулієвою С.А. надано Товариству з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» наступні послуги по клієнту ОСОБА_1 : правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Цикл Фінанс» - 0,5 год. – 500 грн. 00 коп., складання позовної заяви – 2 год. – 2 000 грн. 00 коп., формування додатків до позовної заяви – 0,5 год. – 500 грн. 00 коп. Тобто загальна сума понесених витрат за надані послуги адвоката становить 3 000 грн. 00 коп. 
З огляду на вищенаведене, суд вважає співмірним в даному випадку є стягнення на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн. 00 коп., з урахуванням складності справи та фактичного обсягу виконаних робіт.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. 
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 526, 527,530, 615, 625, 1052, 1054 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором –  задовольнити частково. 
2. Стягнути з ОСОБА_1 (  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 )  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (юридична адреса: 04112, м. Київ, вул. Авіаконстуктора, Ігоря Сікорського,буд. 8, код ЄДРПОУ 43453613) заборгованість за Кредитним договором 2023961668 від 20.05.2019 року, станом на 20.08.2021 року, у загальному розмірі 3 923 грн. 26 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту –  3 922 грн. 50 коп. та заборгованість по відсоткам – 0 грн. 76 коп. 
3. В частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості по комісії у розмірі 3 094 грн. 88 коп. – відмовити. 
4. Стягнути з ОСОБА_1 (  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 )  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (юридична адреса: 04112, м. Київ, вул. Авіаконстуктора, Ігоря Сікорського,буд. 8, код ЄДРПОУ 43453613) судові витрати по справі у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн. 00 коп. 
5. Стягнути з ОСОБА_1 (  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 )  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (юридична адреса: 04112, м. Київ, вул. Авіаконстуктора, Ігоря Сікорського,буд. 8, код ЄДРПОУ 43453613) судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржувати заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Мовчан Д.В.