Справа 522/19842/25
Провадження 3/522/469/26

ПОСТАНОВА

01.04.2026 суддя Приморського районного суду м. Одеси Іоніді К.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з УПП в Одеській області стосовно:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

22.08.2025 о 23:03 в м. Одеса, вул. Канатна, 83, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом електросамокатом JET, з д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР).
ОСОБА_1 у встановленому порядку повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, на розгляд не з`явився, клопотань про відкладення розгляду - не надходило.
З огляду на зазначене, з урахуванням положень ч. 2 ст. 268 КУпАП, справу розглянуто за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Захисник Попова С.Ю. подала письмову заяву та у судовому засіданні клопотала про закриття провадження у справі на підставі п. 1. ч.1 ст. 247 КУпАП, вважаючи, що у діях її підзахисного відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази керування транспортним засобом ОСОБА_1 , а протокол, складений з процесуальними порушеннями. Так, вказувала на протиправність зупинки поліцейськими та вимог, які останні висунули ОСОБА_1 , а саме відсутність засобів індивідуального захисту (шолому) при керуванні електросамокатом, що законом не передбачено. Крім того, зазначила, що під час керування самокатом, її підзахисний не мав статус водія, тобто працівниками поліції неправильно визначено суб`єкта вчинення адміністративного правопорушення, що є підставою для закриття адміністративного провадження. Щодо ознак алкогольного сп`яніння, які були зазначені у протоколі, а саме: нестійка хода, є надуманою і не відповідає дійсності, а також вказана ознака відсутня в переліку Інструкції з виявлення ознак алкогольного сп`яніння. Також зазначала, що електросамокат не відноситься до жодної з категорій транспортних засобів.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. 
Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У відповідності до положень ч.ч. 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (далі - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
У п. 3 розділу І Інструкції визначені ознаки алкогольного сп`яніння, які дають підстави поліцейському вважати, що особа перебуває у стані сп`яніння, серед яких запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
В ході розгляду справи встановлено, що доводи захисника спростовуються, а вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 431341 від 22.08.2025, підтверджується даними наступних досліджених під час розгляду справи документів:
- доданих відеозаписів, якими підтверджується факт керування  ОСОБА_1  електросамокатом та відмови на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу та у закладі охорони здоров`я; 
-довідок, наданими уповноваженою особою ВАП УПП в Одеській області з відомостями з інформаційного порталу Національної поліції України станом на 28.08.2025, згідно з якими  ОСОБА_1 протягом року не піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП та отримував посвідчення водія. 
З досліджених відеозаписів вбачається, що у якості підстави для зупинення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 поліцейськими було повідомлено останньому, порушення ПДР, а саме: відсутність мотошолому. 
Суд не приймає у якості достовірного доказу письмове направлення ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за встановленою Інструкцією №1452/735 формою із записом про відмову від проходження огляду, датований 22.08.2025 час 22:55. Зазначений час складання направлення не може відповідати дійсності, оскільки згідно даними переглянутих відеозаписів, час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 23:03.
Разом з цим зазначена обставина не має суттєвого значення, оскільки не відеозаписах зафіксовано, як ОСОБА_1 свідомо відмовився на вимогу поліцейських проти огляд на стан сп`яніння як на місці так і у закладі охорони здоров`я, а тому обставини складання та надання направлення на огляд жодним чином не вплинув на відмову зазначеної особи від проходження огляду. 
Згідно з ч.1 ст. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.
Таким чином зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 поліцейським було здійснено з посиланням на законну підставу. 
В той же час згідно з пп. г) п. 2.3 ПДР обов`язок бути в застебнутому мотошоломі передбачено для водіїв під час руху на мотоциклі або мопеді. 
Для осіб, які керують електросамокатом ПДР такого обов`язку - не передбачено. 
В той же час питання законності та професійності дій поліцейського під час зупинки транспортного засобу не входить до предмету доказування у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП (див. рішення Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 14 січня 2026 року № 33/3дп/15-26), а може бути предметом окремого розгляду уповноваженим органом у порядку передбаченому законом. 
Доводи захисника, щодо необхідності зазначення поліцейськими двох і більше ознак алкогольного сп`яніння, як підстави для вимоги пройти огляд нас стан сп`яніння, ґрунтуються на помилковому тлумаченні п. 2 розділу І Інструкції № 1452/735, оскільки зі змісту зазначеної норми не випливає зазначеного твердження та для відповідної вимоги достатньо однієї з перелічених ознак алкогольного сп`яніння. 
Стосовно поняття - транспортний засіб та суб`єкта адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, слід зазначити наступне. 
Відповідно до положень п. 1.10 Правил дорожнього руху:
водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі; 
транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів; 
механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини та механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт;
Згідно з пп.б) п. 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;
Пунктом 3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340 (зі змінами) (далі - Положення)транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії:А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт;А - мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. сантиметрів і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше;В1 - квадро- і трицикли, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) транспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів;В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми;С1 - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів);С - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів);D1 - призначені для перевезення пасажирів автобуси, в яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, не перевищує 16;D - призначені для перевезення пасажирів автобуси, в яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, більше 16;ВЕ, С1Е, СЕ, D1E, DE - состави транспортних засобів з тягачем категорії В, С1, С, D1 або D, яким водій має право керувати, але який не належить до зазначених категорій составів транспортних засобів;Т - трамваї та тролейбуси. 
Виходячи із аналізу зазначених положень нормативно правових актів: 1) пристрої з електродвигуном будь-якої потужності підпадають під нормативно – правове визначення - транспортний засіб; 2) в розрізі транспортних засобів з електродвигуном, посвідчення водія повинна мати особа, яка керує трамваєм, тролейбусом або транспортним засобом з потужністю електродвигуна понад 3 кВт; 3) особи, які керують транспортним засобом з електродвигуном потужністю до 3 кВт не повинні мати посвідчення водія жодної з передбачених категорій та не підпадають під нормативно-правове визначення - водій.
Разом з цим, ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування будь-яким видом транспортного засобу у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, як водія, так і іншої особи, яка керує транспортним засобом. 
За даних обставин доводи захисника в частині того, що електросамокат не є транспортним засобом, та у діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є неспроможними. 
Інші доводи сторони захисту не мають суттєвого значення з точки зору належності, допустимості і достовірності досліджених доказі та відповідності встановлених обставин фактичним обставинам справи.
Таким чином, приймаючи до уваги доведеність вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, з урахуванням характеру правопорушення, даних про особу порушника, ступінь вини, інші обставини справи приходжу до висновку про наявність підстав для накладення на порушника адміністративного стягнення, згідно із санкцією ч. 1 ст.130 КУпАП у виді штрафу.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у зв`язку із винесенням постанови про накладання адміністративного стягнення, на порушника покладається обов`язок сплати судового збору, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, на користь держави. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 10, 33, 251, 252, 268, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.
Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Копію постанови протягом трьох днів вручити або вислати особі, щодо якої її винесено.

Суддя       К.В. Іоніді