Справа № 204/3131/25
Провадження № 2/0203/194/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2026 року Центральний районний суд міста Дніпра в складі: 

головуючого судді - Казака С.Ю.
при секретарі - Биченковій Г.С.
за участю представника позивачки - ОСОБА_1 
представника відповідача - Громницької М.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживача, зобов`язання відновити кошти на рахунку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що є клієнтом АТ КБ «Приватбанк», де на її ім`я відкрито банківський рахунок та видану платіжну картку «Універсальна». 17.02.2025 року невідома особа шахрайським шляхом, через застосунок «Приват24», збільшивши кредитний ліміт, шляхом переведення коштів на картки, зняла з її кредитної картки кошти в сумі 141221 грн. 62 коп. В цей же день вона повідомила про вказаний випадок працівників банку, зазначивши, що ніколи не передавала свої персональні дані третім особам; будь-яких дій, що могли призвести до списання грошових коштів, зокрема підтвердження запиту на зняття коштів через смс-повідомлення або інші, не вчиняла, не порушувала умов договору з банком. Крім того, 19.02.2025 року вона звернулась до ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, за якою було розпочато кримінальне провадження №12025042110000505 за ч.4 ст.190 КК України. року вона повторно звернулась до банку із заявою про вжиття дій з їх боку, повідомивши, що її телефон був взломаний та вона не мала можливості вчиняти будь-які дії, але до теперішнього часу жодних дій банком вчинено не було. Окрім цього, нею було укладено договір добровільного страхування фінансових ризиків щодо операцій із платіжними картками та картковими рахунками «Захист від шахрайства» №259 від 01.01.2022 року, відповідно до якого їй було виплачено відшкодування в розмірі 10000 грн., яке здійснюється у випадку шахрайських дій. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила зобов`язати відповідача відновити кредитні кошти в сумі 149204 грн. 08 коп. на особистому кредитному картковому рахунку до стану, у якому він перебував до виконання несанкціонованих операцій станом на 17.02.2025 року. 

У відзиву на позов представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обгрунтування заперечень посилався на те, що перевіркою інформації у відношенні клієнта ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 , викладеної у службовій записці № Е.16.0.0.0/7-7702788 не встановлені підстави вважати, що оскаржувані клієнтом транзакції ініціювались та проводились третіми особами, а не безпосередньо власником карти. Так, позивачка була зареєстрована в ПК «Приват24» з логіном НОМЕР_2 . Під час спірних операцій ані номер телефону, ані пароль в системі ПК «Приват24» не змінювався. Враховуючи те, що надання доступу в «Приват24» відповідному пристрою, банком здійснено автентифікацію клієнта в додатку «Приват24», а саме вхід до платіжного застосунку «Приват24» було здійснено за логіном і паролем позивачки з типового пристрою, покладення на Банк обов`язку доведення вини позивачки є безпідставним. Банком до суду надано належні і допустимі докази з підтвердженням факту розкриття шахраям ОСОБА_2 номеру картки, строку дії та СVV коду, а також того, що позивачка самостійно здійснила перекази грошових коштів через застосунок «Приват24» на картки шахраїв (під їх впливом на неї).  Зміни паролю та телефонного номеру при вході до акаунту «Приват24» не було. У Приватбанку існує доволі надійна систему захисту рахунків клієнтів банку і без розголошення персональних даних неможливо отримати доступ до рахунку. Якщо клієнт банку не розголосить свої персональні дані, паролі та коди входу, то інша особа навіть маючи фінансовий телефон клієнта не зможе ні змінити фінансовий номер клієнта, ні зайти до «Приват24». Позивачка передала особисту конфіденційну інформацію третім особам, на користь яких в подальшому перевела кошти зі свого рахунку. Отже, позивачка самостійно розголосила дані своєї кредитної картки: номер, терміни дії картки та СVV-код, а також здійснила переказ коштів на рахунок ОСОБА_3 та невстановленої особи. Відтак, дана справа повинна бути предметом розгляду у кримінальній справі. Оскільки оспорювані транзакції були здійснені з правильними введенням статичного і динамічного паролів і на момент їх проведення карта не була поставлена у «стоп-лист», то відповідно до наведених у відзиві норм законодавства та умов укладеного між позивачкою та відповідачем договору банк не несе відповідальності за такі транзакції. Саме користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що позивач негайно повідомив АТ КБ «Приватбанк» за контактним телефоном 3700 про несанкціоновані незаконні платіжні операції, з вимогою про блокування рахунків, та надала всю відому їй інформацію про те, що трапилося. Натомість, позивачка звернулась до Банку лише після проведених фінансових операцій на її рахунку. Тому банк не мав правової підстави блокувати оспорювані позивачкою платежі та її рахунок до такого звернення, так як банк не має права визначати та контролювати напрями використання коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися коштами на власний розсуд. Отже, ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність за фінансові операції, що передували повідомленню до банку несе користувач.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 27.03.2025 року цивільну справу було передано за підсудністю до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська (після зміни найменування - Центральний районний суд міста Дніпра).
Ухвалою Центрального районного суду міста Дніпра від 29.04.2025 року позовну заяву було залишено без руху.
Ухвалою Центрального районного суду міста Дніпра від 03.07.2025 року позов було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судовому засіданні представник позивачки підтримав позов та посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити останній.
Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, наведених в поданому відзиві.
Заслухавши представників сторін, перевіривши доводи, викладені сторонами в заявах по суті справи та дослідивши матеріали останньої, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось сторонами, що позивачка ОСОБА_2 є клієнтом АТ КБ «Приватбанк», де на її ім`я було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку типу «Універсальна GOLD» № НОМЕР_3 . Для авторизації в банку остання використовувала номер телефону НОМЕР_2 , який не змінювався.
17.02.2025 року через додаток «Приват24» з карткового рахунку позивачки № НОМЕР_3 було здійснено перекази грошових коштів на загальну суму 136992 грн. 50 коп. (комісія 4242 грн. 10 коп.), а саме: о 13:52:40 на суму 19800 грн. (комісія 533,82 грн.) на картку НОМЕР_4 ; о 14:08:26 на суму 19 700 грн. (комісія 591 грн.) на картку НОМЕР_4 ; о 14:19:31 на суму 19 650 грн. (комісія 589,50 грн.) на картку НОМЕР_4 ; о 14:23:45 на суму 19 600 грн. (комісія 588 грн.) на картку НОМЕР_4 ; о 14:28:33 на суму 19 550 грн. (комісія 586,50 грн.) на картку НОМЕР_4 ; о 15:12:31 на суму 29 145 грн. (комісія 1019,35 грн.) на картку НОМЕР_5 ; о 15:23:27 на суму 9 547,50 грн. (комісія 333,93 грн.) на картку НОМЕР_5 .
19.02.2025 року позивачка звернулась до ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області із заявою щодо шахрайського заволодіння її грошовими коштами з банківської картки 17.02.2025 року під приводом перевірки особистих даних.
На підставі вказаної заяви 20.02.2025 року СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадження №12025042110000505 за ч.4 ст.190 КК України.

За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно ч.ч.1-3 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.
Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.
Частинами 1-3 ст.1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.
Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідної платіжної інструкції, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунку або законом.
Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідної платіжної інструкції, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом.
Відповідно до ст.1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.
Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.
Згідно ч.1 ст.1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до термінів, наведених в ст.1 Закону України «Про платіжні послуги»:

-автентифікація - процедура, що дає змогу надавачу платіжних послуг установити та підтвердити особу користувача платіжних послуг та/або належність користувачу платіжних послуг певного платіжного інструменту, наявність у нього підстав для використання конкретного платіжного інструменту, у тому числі шляхом перевірки індивідуальної облікової інформації користувача платіжних послуг;
-безготівкові розрахунки - перерахування коштів з рахунків платників на рахунки отримувачів, а також перерахування надавачами платіжних послуг коштів, внесених платниками готівкою, на рахунки отримувачів;
-вразливі платіжні дані - дані (їх сукупність), включаючи індивідуальну облікову інформацію, за допомогою яких можуть вчинятися шахрайські дії;
-держатель платіжного інструменту - фізична особа, яка на законних підставах використовує платіжний інструмент для ініціювання платіжної операції з відповідного рахунку для виконання платіжних операцій або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного платіжного інструменту;
-дистанційна платіжна операція - платіжна операція, що здійснюється із застосуванням засобів дистанційної комунікації;
-електронний платіжний засіб - платіжний інструмент, реалізований на будь-якому носії, що містить в електронній формі дані, необхідні для ініціювання платіжної операції та/або здійснення інших операцій, визначених договором з емітентом;
-засіб дистанційної комунікації - засіб комунікації, що використовується у процесі укладання правочинів щодо надання платіжних послуг (у тому числі для надсилання та отримання всіх необхідних для цього документів та відомостей) та/або ініціювання платіжних операцій без фізичної присутності надавача платіжних послуг та користувача;
-індивідуальна облікова інформація - індивідуалізований набір інформації, що надається надавачем платіжних послуг користувачу або його уповноваженому представнику для цілей автентифікації;
-ініціатор - особа, яка на законних підставах ініціює платіжну операцію шляхом формування та/або подання відповідної платіжної інструкції, у тому числі із застосуванням платіжного інструменту. До ініціаторів належать платник, отримувач, стягувач, обтяжувач;
-неакцептована платіжна операція - платіжна операція, виконана надавачем платіжних послуг платника на підставі наданої ініціатором платіжної інструкції без отримання згоди платника (крім примусового списання (стягнення) або після відкликання такої згоди;
-негайно - найкоротший можливий строк, але не пізніше наступного операційного дня, визначений внутрішніми документами надавача платіжних послуг та передбачений договором з користувачем платіжних послуг, у який мають виконуватися (відбуватися) відповідні дії з моменту настання підстави для їх виконання;
-неналежна платіжна операція - платіжна операція, внаслідок якої з вини особи, яка не є ініціатором або надавачем платіжних послуг, здійснюється списання коштів з рахунку неналежного платника та/або зарахування коштів на рахунок неналежного отримувача чи видача йому коштів у готівковій формі;
-неналежний отримувач - особа, на рахунок якої без законних підстав зарахована сума платіжної операції або яка отримала суму платіжної операції в готівковій формі;
-неналежний платник - особа, з рахунку якої списано кошти без законних підстав (помилково або неправомірно);
-платіжна операція - будь-яке внесення, переказ або зняття коштів незалежно від правовідносин між платником і отримувачем, які є підставою для цього;
-платіжний застосунок - програмне забезпечення, що дає змогу користувачу ініціювати платіжну операцію з рахунку платника (у тому числі за допомогою платіжних інструментів) та/або здійснювати інші операції, передбачені договором з надавачем платіжних послуг;
-платіжний інструмент - персоналізований засіб, пристрій та/або набір процедур, що відповідають вимогам законодавства та погоджені користувачем і надавачем платіжних послуг для надання платіжної інструкції;
-платіжний пристрій - технічний пристрій (банківський автомат, платіжний термінал, програмно-технічний комплекс самообслуговування, програмно-апаратне середовище мобільного телефону, інший пристрій), що дає змогу користувачу ініціювати платіжну операцію, а також виконати інші операції згідно з функціональними можливостями цього пристрою;
-посилена автентифікація - процедура автентифікації, яка передбачає використання двох чи більше сукупностей даних, що належать до таких різних категорій:
а) знань (володіння інформацією (даними), що відома лише користувачу);
б) володінь (застосування матеріального предмета, яким володіє лише користувач);
в) притаманність (перевірка біометричних даних або інших властивостей (рис, характеристик), притаманних лише користувачу, що відрізняють його від інших користувачів).

Згідно ч.ч.19,20 ст.38 Закону України «Про платіжні послуги» емітент зобов`язаний: 1) забезпечити, щоб індивідуальна облікова інформація користувача була недоступна жодним іншим сторонам, крім користувача (крім випадку, передбаченого частиною шістнадцятою цієї статті); 2) зберігати інформацію, надану користувачем для здійснення контактів із ним, протягом строку дії договору; 3) не надавати користувачу електронні платіжні засоби без відповідного запиту користувача, крім випадку надання користувачу електронного платіжного засобу на заміну раніше виданого електронного платіжного засобу; 4) забезпечити користувачу можливість безоплатно в будь-який час повідомити емітента про втрату електронного платіжного засобу, або втрату індивідуальної облікової інформації та не допускати будь-якого використання електронного платіжного засобу після отримання такого повідомлення; 5) забезпечити користувачу можливість у будь-який час повідомити емітента про необхідність розблокування або заміни (перевипуску) електронного платіжного засобу; 6) повідомляти користувача про виконання операцій з використанням електронного платіжного засобу. У разі невиконання емітентом обов`язку з інформування користувача про виконані операції з використанням електронного платіжного засобу ризик збитків від виконання таких операцій несе емітент. Обов`язок емітента щодо повідомлення користувача про виконані операції з використанням електронного платіжного засобу користувача є виконаним у разі: інформування емітентом користувача про кожну виконану операцію відповідно до контактної інформації, наданої користувачем; відмови користувача від отримання повідомлень емітента про виконані операції з використанням електронного платіжного засобу користувача, про що зазначено в договорі про надання платіжних послуг; 7) реєструвати та протягом строку, передбаченого нормативно-правовими актами Національного банку України, зберігати інформацію, що підтверджує факт інформування емітентом користувача та користувачем емітента, надавати користувачу таку інформацію за його письмовим зверненням.
Під час реєстрації повідомлення користувача про втрату електронного платіжного засобу емітент зобов`язаний зазначити дату і час одержання повідомлення.
Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів та/або індивідуальної облікової інформації.
Втратою індивідуальної облікової інформації є неможливість здійснення платником використання індивідуальної облікової інформації, неправомірне заволодіння та/або використання чи загроза заволодіння та/або використання іншими особами індивідуальної облікової інформації або її компонентів.
Користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний: 1) надати емітенту інформацію для здійснення контактів у порядку, визначеному договором; 2) зберігати та використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства та умов договору, укладеного з емітентом; 3) не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права; 4) не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції; 5) негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв`язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації.
Відповідно до ч.ч.1,2,6 ст.41 Закону України «Про платіжні послуги» ініціатором платіжної операції може бути: 1) платник (у тому числі через надавача платіжних послуг з ініціювання платіжної операції); 2) отримувач, обтяжувач - у випадках, передбачених договором з платником, та в інших випадках, передбачених законодавством; 3) стягувач, що отримує відповідне право виключно на підставі встановлених законом виконавчих документів, - у випадках, передбачених законодавством, або на підставі рішення суду, що набрало законної сили, або рішення керівника органу стягнення (його заступника або уповноваженої особи) - у випадках, передбачених Податковим кодексом України.
Ініціювання платіжної операції здійснюється шляхом: 1) надання ініціатором платіжної інструкції надавачу платіжних послуг, в якому відкрито його рахунок; 2) надання надавачем платіжних послуг з ініціювання платіжної операції платіжної інструкції платника надавачу платіжних послуг з обслуговування рахунку платника на підставі наданої платником цьому надавачу платіжних послуг з ініціювання платіжної операції згоди на ініціювання такої платіжної операції; 3) надання платником платіжної інструкції та готівкових коштів для виконання платіжної операції, у тому числі за допомогою платіжного пристрою; 4) використання користувачем платіжного інструменту для виконання платіжної операції; 5) надання платником, що є власником електронних грошей, платіжної інструкції, у тому числі шляхом використання платіжного інструменту, емітенту електронних грошей щодо виконання платіжної операції з використанням електронних грошей; 6) надання користувачем платіжної інструкції відповідному учаснику платіжної системи, у тому числі шляхом використання певного платіжного інструменту, в порядку, визначеному правилами цієї платіжної системи.
Ініціювання платіжної операції є завершеним з моменту прийняття платіжної інструкції до виконання надавачем платіжних послуг платника.
Згідно ч.ч.1,4,5,6,7 ст.42 Закону України «Про платіжні послуги» надавач платіжних послуг платника зобов`язаний отримати згоду платника на виконання кожної платіжної операції, крім випадків, передбачених цим Законом.
Платіжна операція вважається акцептованою після надання платником згоди на її виконання. Якщо немає згоди платника на виконання платіжної операції, - така операція вважається неакцептованою, якщо інше не передбачено цим Законом.
Надавач платіжних послуг платника за виконання неакцептованих платіжних операцій несе відповідальність, передбачену цим Законом.
Згода на виконання платіжної операції (пов`язаних між собою платіжних операцій) може бути надана платником надавачу платіжних послуг платника особисто, через надавача платіжних послуг з ініціювання платіжної операції або через отримувача.
Згода на виконання платіжної операції (пов`язаних між собою платіжних операцій), крім платіжних операцій, що здійснюються для виконання платником грошових зобов`язань перед надавачем платіжних послуг платника, може бути відкликана платником у будь-який час, але не пізніше настання моменту безвідкличності платіжної інструкції відповідно до цього Закону.
Статтею 45 Закону України «Про платіжні послуги» передбачено, що платіжна інструкція може бути відкликана: 1) платником - під час дебетового або кредитового переказу до моменту списання коштів з рахунку платника, за умови погодження з надавачем платіжних послуг платника, а в разі ініціювання дебетового переказу - додатково, за умови погодження з отримувачем; 2) отримувачем - під час дебетового переказу до моменту списання коштів з рахунку платника, за умови погодження з надавачем платіжних послуг платника; 3) стягувачем або обтяжувачем - до моменту списання коштів з рахунку платника; 4) платником - до настання дати валютування, за умови надання розпорядження про відкликання платіжної інструкції до кінця операційного часу, що передує даті валютування.
Після списання коштів з рахунку платника або настання дати валютування платіжної інструкції для ініціатора настає момент безвідкличності платіжної інструкції.
Платіжна інструкція може бути відкликана тільки в повній сумі.
Надавач платіжних послуг платника не має права виконувати платіжну операцію, якщо платіжна інструкція відкликана відповідно до положень цієї статті.
Для відкликання платіжної інструкції особа, яка відповідно до частини першої цієї статті має право на відкликання платіжної операції, надає надавачу платіжних послуг розпорядження за формою та в порядку, визначеними в договорі з надавачем платіжних послуг.
Надавач платіжних послуг зобов`язаний фіксувати дату і час отримання ним розпорядження про відкликання платіжної інструкції в операційно-обліковій системі.
З відкликанням платіжної інструкції одночасно відкликається згода платника на виконання платіжної операції (за наявності), а в разі відкликання згоди платника на виконання платіжної операції - платіжна інструкція.
Настання моменту безвідкличності платіжної інструкції в платіжній системі може визначатися правилами відповідної платіжної системи.
Якщо платіжна операція ініціюється через надавача платіжних послуг з ініціювання платіжної операції, платник не має права відкликати платіжну інструкцію після надання надавачу платіжних послуг з ініціювання платіжної операції згоди на ініціювання такої платіжної операції.
Згідно ч.1 ст.49 Закону України «Про платіжні послуги» платіжна операція вважається завершеною в момент зарахування суми платіжної операції на рахунок отримувача або видачі суми платіжної операції отримувачу в готівковій формі.
Відповідно до ч.ч.1-6 ст.68 Закону України «Про платіжні послуги» електронна взаємодія надавача платіжних послуг із користувачем здійснюється лише після автентифікації користувача, який є фізичною особою, або уповноваженого представника користувача, який є юридичною особою.
Під час виконання автентифікації надавачі платіжних послуг зобов`язані виконувати вимоги Національного банку України щодо захисту конфіденційності та цілісності індивідуальної облікової інформації користувачів.
Надавачі платіжних послуг зобов`язані застосовувати посилену автентифікацію користувача під час: 1) отримання користувачем доступу до рахунку за допомогою засобів дистанційної комунікації; 2) ініціювання дистанційної платіжної операції; 3) будь-яких інших дій у разі підозри вчинення шахрайства (або існування ризику шахрайства) чи інших неправомірних дій (або існування ризику вчинення інших неправомірних дій).
Надавачі платіжних послуг зобов`язані розробити та застосовувати елементи посиленої автентифікації, які мають бути незалежними, щоб виявлення факту несанкціонованого доступу до одного захищеного елемента або його розголошення не загрожувало надійності інших елементів, а також запровадити заходи із забезпечення захисту конфіденційності даних автентифікації.
Для проведення дистанційних платіжних операцій надавачі платіжних послуг зобов`язані застосовувати посилену автентифікацію платника, що включає використання унікальних для кожної окремої операції даних, які дають змогу пов`язувати (в результаті виконання алгоритму співставляти контрольний показник з даними операції) операцію на певну суму і конкретного отримувача.
Надавачі платіжних послуг з обслуговування рахунку зобов`язані застосовувати вимоги частин третьої і п`ятої цієї статті у разі надходження запиту з ініціювання платіжної операції від надавача послуг з ініціювання платіжної операції або запиту від надавача послуг з надання інформації за рахунками.
Згідно ч.ч.1-5,8,12 ст.86 Закону України «Про платіжні послуги» надавач платіжних послуг несе відповідальність перед користувачами за невиконання або неналежне виконання платіжних операцій відповідно до закону та умов укладених між ними договорів, якщо не доведе, що платіжні операції виконані цим надавачем платіжних послуг належним чином.
Надавачі платіжних послуг несуть відповідальність, визначену цим Законом, за виконання помилкової, неакцептованої платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених цим Законом строків.
Користувачі мають право на відшкодування в судовому порядку шкоди, заподіяної надавачем платіжних послуг внаслідок помилкової, неналежної, неакцептованої платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених цим Законом строків.
Надавач платіжних послуг у разі виконання помилкової, неналежної, неакцептованої платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених цим Законом строків зобов`язаний на запит користувача, якого він обслуговує, невідкладно вжити заходів для отримання всієї наявної у надавача платіжних послуг інформації про платіжну операцію та надати її користувачу без стягнення плати.
Надавачі платіжних послуг несуть відповідальність перед користувачами за платіжними операціями, виконаними з порушенням установлених цим Законом строків, у разі: 1) порушення надавачем платіжних послуг платника строку виконання платіжної операції; 2) порушення надавачем платіжних послуг отримувача строку зарахування коштів за платіжною операцією на рахунок отримувача, виплати їх у готівковій формі та/або забезпечення доступності коштів;  3) порушення надавачем платіжних послуг отримувача строку повернення коштів у разі неможливості встановлення належного отримувача або у разі неявки отримувача готівкового переказу.
Надавачі платіжних послуг несуть відповідальність перед користувачами за помилкові платіжні операції, у тому числі за виконання: 1) помилкової платіжної операції на рахунок неналежного отримувача; 2) помилкової платіжної операції з рахунку неналежного платника; 3) платіжної операції з рахунку платника без законних підстав або внаслідок інших помилок надавача платіжних послуг.
Надавачі платіжних послуг, що обслуговують платників, несуть перед ними відповідальність за неакцептованими платіжними операціями. У разі виконання неакцептованої платіжної операції надавач платіжних послуг зобов`язаний негайно після виявлення факту виконання неакцептованої платіжної операції або після отримання повідомлення платника (залежно від того, що відбувалося раніше) повернути за рахунок власних коштів суму неакцептованої платіжної операції на рахунок платника, а також сплатити йому пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день від дня списання з рахунку платника коштів за неакцептованою платіжною операцією до дня повернення коштів на рахунок платника. Надавач платіжних послуг зобов`язаний також відшкодувати платнику суму утриманої/сплаченої неналежним платником комісійної винагороди за виконану неакцептовану платіжну операцію (за наявності такої комісійної винагороди).
Статтею 87 Закону України «Про платіжні послуги» встановлено, що платник несе відповідальність перед надавачем платіжних послуг, що його обслуговує, відповідно до умов укладеного між ними договору про надання платіжних послуг.
Платник несе відповідальність за відповідність інформації, зазначеної ним у платіжній інструкції, суті платіжної операції. У разі виявлення невідповідності інформації платник має відшкодувати надавачу платіжних послуг шкоду, заподіяну внаслідок такої невідповідності інформації.
Платник зобов`язаний відшкодувати шкоду, заподіяну надавачу платіжних послуг, що його обслуговує, внаслідок недотримання цим платником вимог щодо захисту інформації і здійснення неправомірних дій з компонентами платіжної інфраструктури (у тому числі платіжними інструментами, обладнанням, програмним забезпеченням). У разі недотримання користувачем зазначених вимог надавач платіжних послуг, що обслуговує платника, звільняється від відповідальності перед платником за виконання платіжних операцій.
Платник зобов`язаний негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити надавача платіжних послуг у визначеному договором порядку про факт виконання з його рахунку неналежної або неакцептованої платіжної операції для отримання відшкодування за такою операцією.
Платник має право вимагати відшкодування коштів за неналежною платіжною операцією, за умови повідомлення про це надавача платіжних послуг протягом 90 календарних днів з дати списання коштів за такою операцією з його рахунку.
Зазначений у цій частині строк не застосовується, якщо надавач платіжних послуг не дотримався свого обов`язку щодо інформування платника про виконані платіжні операції згідно з вимогами цього Закону.
До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації відповідно до статті 38 цього Закону ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на платника. З моменту повідомлення платником емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом.

Відповідне регулювання також містить «Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів», затверджене постановою Правління національного банку України №164 від 29.07.2022 року (далі - Положення).
Підпунктом 1 п.136 розділу VII Положення також встановлено, що користувач зобов`язаний зберігати та використовувати платіжні інструменти відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання платіжних інструментів особами, які не мають на це законного права або повноважень.
Пунктом 140 розділу VII Положення встановлено, що користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем.
До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на користувача. З моменту повідомлення користувачем емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом.

В частині врахування правових висновків Верховного Суду, наведених у постановах, на які посилались сторони в своїх заявах по суті справи, суд враховує наступне.
Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними, схожими) є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №910/8358/19.
Подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (п.32 постанови від 27.03.2018 року у справі №910/17999/16; п.38 постанови від 25.04.2018 року у справі №925/3/7; п.40 постанови від 25.04.2018 рок у справ №910/24257/16).
Як наголосила Велика Палата Верховного Суду, правові висновки суду, у тому числі касаційної інстанції, формулюються виходячи з конкретних обставин справи. Тобто, на відміну від повноважень законодавчої гілки влади, до повноважень суду не належить формулювання абстрактних правил поведінки для всіх життєвих ситуацій, які підпадають під дію певних норм права (п.68 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 року у справі №522/1528/15-ц (провадження №14-67цс20).
Суд враховує, що обставини у справах, постанови Верховного Суду у яких наведені сторонами, не є в повні мірі ідентичними із встановленими у даній справі обставинами перерахування коштів з рахунку позивачки, її діями та діями сторонніх осіб.
Поряд з цим, суд враховує висновки Верховного Суду у цих справах, які зводяться до того, що у справах вказаної категорії положення законодавства, які регулюють спірні правовідносини, визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені; обставини своєчасності повідомлення клієнтом банку про втрату платіжного інструменту та настання інших обставин, що можуть мати наслідком вчинення сторонніми особами незаконних операцій або їх фактичного вчинення.

В своєму позові позивачка посилалась на те, що невідома особа шахрайським шляхом, через застосунок «Приват24», збільшивши кредитний ліміт, перевела кошти з її кредитної картки «Універсальна GOLD» № НОМЕР_3 на інші картки, в загальній сумі 141221 грн. 62 коп.
Будучі допитаною в якості потерпілої у кримінальному провадженні №12025042110000505, розпочатого за цим фактом, ОСОБА_2 зазначила, що 17.02.23025 року приблизно о 13-00 г. вона перебувала за місцем свого мешкання та на її мобільний телефон НОМЕР_2 поступив дзвінок із номеру телефону НОМЕР_6 від особи жіночої статі, яка представилась представником АТ КБ «Приватбанк» і повідомила про необхідність звірки з її особистими даними у банку, оскільки почастішали випадки шахрайства. Вона погодилась, оскільки думала, що це справжній представник банку. В подальшому дівчина почала перепитувати в неї її особисті дані, сказала зайти в додаток «Приват24». Зайшовши в додаток вона продовжувала виконувати вказівки жінки. Які саме маніпуляції проводила вона не пам`ятає. Далі, їй на телеграм набрав незнайомий контакт, з акаунту, який був зареєстрований на номер телефону НОМЕР_7 . Там вже був чоловічий голос, який ніяк не представився. Останній також казав їй робити якісь маніпуляції з телефоном, які саме вона не пам`ятає. Після завершення розмови вона помітила, що її картки на картку № НОМЕР_4 було переведено кошти в сумі 101188 грн. 82 коп., на картку № НОМЕР_5 кошти в сумі 39853 грн. 28 коп. Дані транзакції вона не ініціювала.

В свою чергу, згідно висновку проведеного банком службового розслідування встановлено, що ОСОБА_2 станом на 17.02.2025 року в особистому користуванні мала картку «Універсальна GOLD» № НОМЕР_3 (для авторизації в банку використовувався номер телефону НОМЕР_2 , який не змінювався). Прослуховуванням діалогів клієнта ОСОБА_2 із співробітниками НОКЦ банку, встановлено звернення 17.02.2025 року о 15:09:29 та о 15:19:42 з фінансового номеру телефону клієнта НОМЕР_2 , третьої особи, з приводу підтвердження переказів на суму 29000 грн. та 9500 грн., відповідно. В ході діалогів третя особа пройшла ідентифікацію від імені клієнта ОСОБА_2 . Також встановлено діалог третьої особи від імені клієнта ОСОБА_2 із співробітниками НОКЦ банку 17.02.2025 року о 15:29:02, з фінансового номеру клієнта +380636756568, з приводу підтвердження переказу на суму 5500 грн. В ході діалогу третя особа пройшла ідентифікацію від імені клієнта ОСОБА_2 , але платіж було відхилено банком. Крім того, встановлено діалог клієнта ОСОБА_2 із співробітниками НОКЦ банку 17.02.2025 року о 17:13:50 з номеру телефону НОМЕР_8 , з приводу переказів коштів з її картки. 
В ході спілкування клієнт пояснила, що з номеру телефону НОМЕР_9 їй зателефонував чоловік, який представився співробітником Приватбанку та повідомив, що по її карткам відбулось шахрайство. Потім ОСОБА_2 переключили на жінку, яка представилась менеджером Приватбанку Циганіною. Жінка запитувала у ОСОБА_2 її анкетні дані, чоловіка, дітей та іншу конфіденційну інформацію, яку остання передала. При цьому, ОСОБА_2 також продиктувала жінці номер, CVV-код та термін дії її картки «Універсальна». Після цього, ОСОБА_2 самостійно, під диктовку жінки в додатку «Приват24» здійснила перекази коштів з її картки «Універсальна» на інші дві картки. В ході спілкування з жінкою ОСОБА_2 отримувала та вводила смс-повідомлення. Після розмови з представниками банку, їй перестали надходити телефонні дзвінки. 06.03.2026 року до банку надійшло письмове звернення ОСОБА_2 щодо факту шахрайства. 
В ході перевірки встановлено, що в період здійснення спірних операцій, входи в акаунт клієнта ОСОБА_2 з нетипових пристроїв не зафіксовано. Типовий пристрій клієнта SM-F546T/SAMSUNG (IMEI F024ED28054B06BF). Пароль та логін від акаунта «Приват24» клієнта ОСОБА_2 у період проведення спірних операцій не змінювався. 
Аналізом руху коштів по картковим рахункам ОСОБА_2 встановлено, що 17.02.2025 року через додаток «Приват24» з карткового рахунку НОМЕР_3 здійснено перекази грошових коштів на загальну суму 136992 грн. 50 коп. (комісія 4242 грн. 10 коп.), а саме: 

-о 13:52:40 на суму 19800 грн. (комісія 533,82 грн.) на картку НОМЕР_4 ; 
-о 14:08:26 на суму 19 700 грн. (комісія 591 грн.) на картку НОМЕР_4 ; 
-о 14:19:31 на суму 19 650 грн. (комісія 589,50 грн.) на картку НОМЕР_4 ; 
-о 14:23:45 на суму 19 600 грн. (комісія 588 грн.) на картку НОМЕР_4 ; 
-о 14:28:33 на суму 19 550 грн. (комісія 586,50 грн.) на картку НОМЕР_4 ; 
-о 15:12:31 на суму 29 145 грн. (комісія 1019,35 грн.) на картку НОМЕР_5 ; 
-о 15:23:27 на суму 9 547,50 грн. (комісія 333,93 грн.) на картку НОМЕР_5 .

Картка 4724727303327667, емітована АТ «Пиреус Банк МКБ», тому відслідкувати подальший рух коштів не надалося можливим. Пошуком матеріалів фотофіксації встановлено, що у період 2024-2025 років операції по картці НОМЕР_5 АТ «Пиреус Банк МКБ» в банкоматах мережі Приватбанку не проводились.
Картка НОМЕР_4 належить клієнту ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ID НОМЕР_10 , ІПН НОМЕР_11 , електронний паспорт НОМЕР_12 виданий 23.08.2022 органом 5330, зареєстрованій: АДРЕСА_1 , прострочених заборгованостей не має. За результатами відпрацювання кейсу БОК №15933909, 07.03.2025 року клієнта ОСОБА_3 внесено до списку клієнтів, обмежених у банківському обслуговуванні за кодифікатором 1.41 (шахраї у електронних операціях). Крім того, у ході відпрацювання кейсу, був здійснений контакт з клієнтом за фінансовим номером телефону НОМЕР_13 , але після того як співробітник Банку запитав про зарахування коштів, клієнт кинула слухавку, при передзвоні відхилила виклик. У ході службової перевірки співробітниками УБ по Дніпровському МрУ були здійснені багаторазові дзвінки на номер телефону НОМЕР_13 , який значиться як фінансовий у картці ЄКБ клієнта ОСОБА_3 , але абонент знаходиться поза зоною досяжності. Переглядом матеріалів фотофіксації банкоматів CAPL5471 (м.Лубни, пл.Ярмаркова,30а, Магазин АТБ), CAPL6617 (м.Лубни, пр-т Володимирівський,27/49, Відділення банку) за період з 15.01.2025 року по 17.02.2025 року встановлено, що операції по картці НОМЕР_4 клієнта ОСОБА_3 здійснювалось особою, фото якої непридатні для ідентифікації. 
Аналізом руху коштів по картковим рахункам клієнта ОСОБА_3 встановлено, що зараховані з картки клієнта ОСОБА_2 кошти, у подальшому, у період з 17.02.2025 року по 19.02.2025 року, через додаток «Приват24», були переказані з карткового рахунку НОМЕР_4 клієнта ОСОБА_3 на картки НОМЕР_14 та НОМЕР_15 , емітовані АТ «Укрсиббанк» та АТ «Радабанк», відповідно. Переглядом матеріалів фотофіксації банкомата CAPL5277 (м.Лубни, пр-т Володимирівський,27/49, Відділення банку) за 17.02.2025 року встановлено, що зняття коштів з картки НОМЕР_14 АТ «Укрсиббанк» здійснювалось чоловіком, ідентифікувати особу якого у ході перевірки, не надалося можливим. Пошуком матеріалів фотофіксації встановлено, що у період 2024-2025 років операції по картці НОМЕР_15 АТ «Радабанк» в банкоматах мережі Приватбанку не проводились. Враховуючи вищезазначене, картки НОМЕР_5 АТ «Пиреус Банк МКБ», 5354321057893043 АТ «Укрсиббанк» та НОМЕР_15 АТ «Радабанк», внесено до списку скомпрометованих карт чужих банків.
У ході проведення перевірки співробітниками УБ по Дніпровському МрУ були здійснені дзвінки на номери телефонів НОМЕР_9 , НОМЕР_16 , але номери не обслуговуються. Під час перевірки було подано заявку вибірка Web (РОРМОВ, вибірка поповнення мобільного номеру телефону, реф. заявки НОМЕР_17 ). Відповідно до отриманих даних, рахунок номеру телефону НОМЕР_16 був поповнений 25.03.2024 року з картки клієнта ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ID НОМЕР_18 , ІПН НОМЕР_19 , паспорт НОМЕР_20 виданий 04.03.2014 Гощанським РС ГУ ДМС у Рівненській обл., зареєстрованої: АДРЕСА_2 , прострочених заборгованостей не має, у списку обмежень не знаходиться. Перевіркою клієнта ОСОБА_4 по ІС Opereta встановлено, що вона зверталася 25.03.2024 року до Банку з приводу факту шахрайського списання коштів з її карток, яке мало місце 25.03.2024 року. Перевіркою номерів телефонів НОМЕР_9 та НОМЕР_16 встановлено, що вони не належать жодному з клієнтів банку, у зв`язку з чим їх внесено до списку обмежень.

Таким чином, під час розгляду справи встановлено, що позивачка не пересвідчилась належним чином в повноваженнях осіб, які їй телефонували, представляючись працівниками банку, з номерів телефонів, які не є офіційними номерами, розміщеними на сайті банку; в порушення наведених вище приписів Закону України «Про платіжні послуги» та «Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів» розголосила стороннім особам свої анкетні дані, номер картки, CVV-код та термін її дії; самостійно здійснила платіжні операції з переказу коштів.
Про здійснення цих операцій позивачка повідомила банк вже після їх проведення та перерахування коштів.
Також суд враховує, що відповідні платіжні операції було проведено через додаток «Приват24» до якого було здійснено вхід з фінансового номеру позивачки, з типового пристрою, з правильним введенням логіну та паролю, що виключає відповідальність банку та покладає саме на позивачку ризик збитків від проведених операцій внаслідок її необачності, розголошення нею конфіденційних даних стороннім особам та повідомлення про них банку вже після фактичного перерахування коштів.
В зв`язку з цим, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Оскільки позивачку відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «По захист прав споживачів» звільнено від сплати судового збору, судові витрати з розгляду справи підлягають компенсації за рахунок держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.626,628,633,634,1066,168,1071,1073 ЦК України, ст.ст.1,38,41,42,45,49,68,86,87 Закону України «Про платіжні послуги», п.п.136,140 розділу VII «Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів», затверджене постановою Правління національного банку України №164 від 29.07.2022 року, ст.ст.2,4,5,10-13,76-81,141,258,259,263-268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживача, зобов`язання відновити кошти на рахунку - відмовити повністю.
Понесені по справі судові витрати компенсувати за рахунок держави. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 27 березня 2026 року.

Суддя С.Ю.Казак