Справа № 529/1028/25
Провадження № 2/529/163/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді Чуб К.В.,
за участю секретаря с/з – Єфременко В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:
ТОВ «Фінпром Маркет» звернулося з позовом до суду про стягнення з відповідачки ОСОБА_1 заборгованості за договором кредитної лінії № 8983915 від 07.05.2025 у розмірі 20098,25 грн, в якому також просить стягнути з відповідачки судові витрати у справі - сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн.
Позов обґрунтовано тим, що 07.05.2025 між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір кредитної лінії № 8983915, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у сумі 8500 грн., строком на 360 дні, із процентною ставкою 0,95 %, також договором передбачена комісія за надання кредиту в розмірі 1466,25 грн. 
16.10.2025 між ТОВ «Фінпром Маркет» та ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» укладено договір факторингу №16/10/25, відповідно до якого «Фінпром Маркет» набуло право грошової вимоги, зокрема, до відповідачки ОСОБА_1 у загальній сумі 20098,25 грн., які складаються з заборгованості за основною сумою боргу – 8500,00 грн., 7348,25 грн. – за процентами та 4250,00 грн. – за пенею/неустойкою.
02.12.2025 ухвалою судді відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності та вказав про відсутність заперечень проти винесення заочного рішення.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання також не з`явилася, правом на подання відзиву, не скористалася. Водночас подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій просила у разі задоволення позовних вимог розстрочити сплату заборгованості на 12 місяців у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, оскільки вона самостійно утримує та виховує чотирьох малолітніх дітей.
Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 07.05.2025 між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір кредитної лінії № 8983915, згідно з умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 8500,00 грн. строком на 360 днів, до 01.05.2026, процентна ставка фіксована та становить 0,95 % за кожен день користування кредитом. Також договором передбачена комісія за надання кредиту в розмірі 1466,25 грн.
Пунктом 6.13 договору передбачено, що у разі прострочення позичальником сплати першого обов`язкового платежу/мінімального обов`язкового платежу (що включають в себе нараховану комісію за надання кредиту та/або проценти за користування кредитом та/або сплати суми кредиту) на шістдесят другий календарний день, кредитодавець має право вимагати повне погашення кредиту, навіть якщо термін його виплати ще не настав. В такому разі позичальник зобов`язаний здійснити дострокове повне погашення заборгованості (а.с. 11-18).
Згідно листа АТ КБ «ПриватБанк» від 10.12.2025 № 20.1.0.0.0/7-251205/29825-БТ на платіжну картку, емітовану на ім`я ОСОБА_1 , 07.05.2025 зараховано грошові кошти у сумі 8500,00 грн.
Згідно розрахунку заборгованості, складеного первинним кредитором, станом на 16.10.2025 заборгованість відповідачки за спірним договором становить 20098,25 грн, з яких 8500 грн – за тілом кредиту, 7348,25 – за процентами, 4250 грн. – за неустойкою (зворот а.с. 8-10).
14.10.2025 між ТОВ «Фінпром Маркет» та ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» укладено договір факторингу №16/10/25, відповідно до умов якого ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги, до Боржників, які вказані у реєстрі прав вимоги (зворот а.с. 21-25).
Відповідно до реєстру прав вимоги до вказаного договору факторингу ТОВ «Фінпром Маркет» набуло право грошової вимоги за договором № 8983915 до відповідачки ОСОБА_2 загальній сумі 20098,25 грн., які складаються з заборгованості за основною сумою боргу – 8500,00 грн., 7348,25 грн. – за відсотками та 4250,00 грн. – пенею/неустойкою (а.с. 26-27).
Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно зі ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується ЗУ "Про електронну комерцію" (далі - Закон).
Згідно зі ст.12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 (позика), якщо інше не встановлено параграфом 2 (кредит) і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Положеннями ч. 4 ст. 16 ЗУ "Про споживче кредитування" передбачено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.
Статтями 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Наявні в матеріалах справи докази дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що відповідачкою ОСОБА_1 було отримано кредитні кошти на умовах та в порядку, що зазначені у кредитному договорі і вона користувався кредитними коштами. Також по обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що відповідачкою допущено порушення її зобов`язання в частині повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом.
Отже, враховуючи ті обставини, що в порушення умов кредитного договору відповідачка ОСОБА_1 фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку не повернула, чим порушила права кредитора, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за основним боргом (кредитом), процентів за користування грошовими коштами знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.
Щодо стягнення з відповідачки заборгованості за пенею/неустойкою в розмірі 4250,00 грн, суд зазначає наступне.
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Пунктами 2.2.8 та 9.5 спірного договору передбачена сплата неустойки у розмірі 425,00 грн, що нараховується за кожен день прострочення.
Разом з тим, згідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України №64/2022 введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і триває донині.
Враховуючи, що кредитодавцем нараховано неустойку за невиконання ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором у період дії воєнного стану, що суперечить положенням пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відсутні підстави для її стягнення з відповідачки.
Таким чином з відповідачки підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 8983915 у загальному розмірі 15848,25 грн., яка складається з 8500,00 грн. за основною сумою боргу, 7348,25 грн. - за процентами.
Щодо заяви відповідачки про розстрочку виконання рішення, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині вказується про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення.
Згідно ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Статті 265, 267 ЦПК України не містять окремо визначені підстави для розстрочення виконання рішення суду, тому застосовуються положення ст. 435 цього Кодексу.
За змістом статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Підставою для розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його не можливим. Вирішуючи питання про розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи – тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення.
Проаналізувавши обставини справи, враховуючи бажання боржника повернути заборгованість стягувачу, враховуючи введений в Україні Указом Президента від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим ЗУ від 24.02.2022 № 2101-ІХ, воєнний стан, який триває донині, беручі до уваги виклики, що постали перед українським суспільством внаслідок повномаштабного вторгнення російської федерації, що призвело до значного погіршення матеріального становища громадян, з огляду на те, що відповідачка є матір`ю чотирьох малолітніх дітей, суд вважає за можливе розстрочити виконання судового рішення щомісячними платежами в рівних частинах строком на 12 (дванадцять) місяців з дня набрання рішенням законної сили.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Позивач просить стягнути з відповідачки понесені судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 4500 грн.
В той же час, вимога позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 4500 грн. не відповідає критерію розумності, не є співмірною з ціною позову, виконаним об`ємом та складністю спору, який не є складним та розглядається в порядку спрощеного провадження, у зв`язку з чим суд вважає за доцільне зменшити вказані витрати до 2000 грн., що відповідатиме критерію співмірності та справедливості таких витрат.
Такі критерії застосовує і Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (справа Схід/Захід Альянс Лімітед проти України, заява № 19336/04).
Вказане взаємоузгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19).
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відсоток задоволеності позовних вимог складає 78,85 %, тому з відповідачки на користь ТОВ «Фінпром Маркет» підлягає стягненню судовий збір за подання позову в розмірі 1910,06 грн (2422,4 грн * 78,85 %).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 10, 12-13, 76-81, 83, 89, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ухвалив:
Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованість за кредитним договором № 8983915 від 07.05.2025 у загальному розмірі 15848 (п`ятнадцять тисяч вісімсот сорок вісім) грн. 25 коп.
Розстрочити ОСОБА_1 виконання рішення в частині стягнення на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованості за договором № 8983915 від 07.05.2025 у розмірі 15848 (п`ятнадцять тисяч вісімсот сорок вісім) грн. 25 коп. на строк 12 (дванадцять) місяців, шляхом сплати щомісячного платежу у розмірі 1320 (одна тисяча триста двадцять) грн. 69 коп., з дати набрання рішенням законної сили.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору в розмірі 1910,06 коп. та витрат на правничу допомогу в розмірі 2000 грн. 00 коп., а всього в сумі 3910 (три тисячі дев`ятсот десять) грн 06 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повне найменування сторін:

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», місце знаходження: Київська область, Бучанський район, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, ЄДРПОУ 43311346.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Головуючий:         К.В. Чуб