Єдиний унікальний номер 199/13437/25

Єдиний унікальний номер 199/13437/25
 
Провадження № 2/205/907/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2026 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі: 
головуючого судді Приходченко О.С.
при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, – 

ВСТАНОВИВ:

08 січня 2026 року з Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра до Новокодацького районного суду міста Дніпра за підсудністю надійшли матеріали позовної заяви ТОВ «Свеа Фінанс» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Ухвалою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 13 січня 2026 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 10 лютого 2026 року вирішено питання про заочний розгляд справи.
Позивач у своєму позові посилався на те, що 13 червня 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» і відповідачем було укладено кредитний договір № 1566943, відповідно до умов якого позикодавець надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 15 000 грн. строком на 360 днів, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 1,5 % за кожен день користування кредитом. 31 березня 2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» і ТОВ «Свеа Фінанс», було укладено договір факторингу № 01.02-06/25, за умовами якого позивач набув право вимоги за кредитним договором № 1566943 від 13 червня 2024 року. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, чим порушила умови договору, тому станом на 31 березня 2025 року розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 1566943 від 13 червня 2024 року становить 60 511 грн. 70 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 14 444 грн. 44 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 38 567 грн. 26 коп. та пені у розмірі 7 500 грн. Тому позивач просив стягнути із ОСОБА_1 на свою користь заборгованість у розмірі 60 511 грн. 70 коп., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. Представник позивача просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 про дату та час судового засідання повідомлялася в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явилася, відзив на позов не надала. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.
Судом встановлено, що 13 червня 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» і відповідачем було укладено договір позики № 1566943, згідно з умовами якого позикодавець надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 15 000 грн. строком на 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 1,5 % від суми кредиту за кожен день користування, включаючи дату отримання та повернення, на залишок позики, виходячи зі строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором (а.с. 17-24).
Відповідач умови договору позики № 1566943 від 13 червня 2024 року не виконала.
31 травня 2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» і ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу № 01.02-06/25, відповідно до умов якого позивач набув право вимоги за договором позики № 1566943 від 13 червня 2024 року, укладеним між ТОВ «Селфі Кредит» і ОСОБА_1 (а.с. 36-39, 42).
Відповідач умови договору не виконала, грошові кошти не повернула, відсотки за користування коштами не сплатила, тому станом на 31 травня 2025 року згідно з розрахунком, наданим позивачем, розмір заборгованості складає 60 511 грн. 70 коп. (а.с. 34-35).
Правовідносини, що виникли між сторонами урегульовано ЗУ «Про споживче кредитування», ЗУ «Про електронну комерцію», ЦК України.
Частиною 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 ЗУ «Про споживче кредитування» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про споживче кредитування» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно із ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом (одноразовий ідентифікатор) Е668 (а.с. 27), який був відправлений на номер телефону відповідача, вказаний при реєстрації на сайті кредитодавця.
Таким чином, між ТОВ «Селфі Кредит» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка ОСОБА_1 добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики № 1566943 від 13 червня 2024 року у розмірі 53 011 грн. 70 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 14 444 грн. 44 коп. та заборгованості за процентами у розмірі 38 567 грн. 26 коп.
Стосовно позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 7 500 грн. суд приходить до висновку, що у їх задоволенні слід відмовити, оскільки умовами договору позики № 1566943 від 13 червня 2024 року сплата пені за неналежне виконання умов договору не передбачена.
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 2 122 грн. 16 коп. (53 011 грн. 70 коп. х 2 422 грн. 40 коп. / 60 511 грн. 70 коп. = 2 122 грн. 16 коп.).
Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Свеа Фінанс», складає 55 133 грн. 86 коп. (53 011 грн. 70 коп. + 2 122 грн. 16 коп. = 55 133 грн. 86 коп.).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 207, 525, 526, ст. 610, ч. 1 ст. 612, ч. 1 ст. 1048, ст.ст. 1050, 1054, 1077 ЦК України, ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 223, ст. ст. 263-265, ч. 4 ст. 268, ч. 1 ст. 280, ст. ст. 281, 282 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (ЄДРПОУ 37616221, юридична адреса: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 6) заборгованість за договором позики № 1566943 від 13 червня 2024 року у розмірі 53 011 (п`ятдесят три тисячі одинадцять) гривень 70 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 14 444 (чотирнадцять тисяч чотириста сорок чотири) гривень 44 коп. та заборгованості за процентами у розмірі 38 567 (тридцять вісім тисяч п`ятсот шістдесят сім) гривень 26 коп., а також судовий збір у розмірі 2 122 (дві тисячі сто двадцять дві) гривень 16 коп., а всього 55 133 (п`ятдесят п`ять тисяч сто тридцять три) гривні 86 коп.
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення позивачем може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: