Єдиний унікальний номер 728/367/26 
Номер провадження 2/728/365/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2026 року місто Бахмач
Бахмацький районний суд у складі
головуючого судді – Сороколіта Є.М.,
за участі:
секретаря судового засідання – Кирути Л.І.,
а також
позивача – не з`явився,
відповідача – не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Бахмацької міської ради Чернігівської області (вул. Соборності, буд. 42, м. Бахмач, Ніжинський район, Чернігівська область, 16500, код ЄДРПОУ 04061702), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог – ОСОБА_2 , про визначення права власності на спадкове майно, негайно після закінчення судового розгляду ухвалив рішення про таке.
І. Рух справи.
1. Ухвалою Бахмацького районного суду (далі також – Суд) від 24.02.2026 № 728/367/26 відкрито провадження у справі та прийнято до розгляду позовну заяву  ОСОБА_1 (далі також – Позивач), представництво інтересів якого здійснює адвокат Ковалюх Василь Миколайович, з позовом до Бахмацької міської ради Ніжинського району Чернігівської області (далі також – Відповідач), за змістом якого Позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами                АДРЕСА_2 .
2. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання на 11 годину 00 хвилин 26 березня 2026 року, а також вирішено питання що витребування доказі в порядку статті 84 ЦПК України
3. Ухвалою суду від 26.03.2026 № 728/367/26 підготовче провадження по справі закрито та призначено судове засідання щодо розгляду справи по суті на 23 квітня 2026 року об 11 годині 00 хвилин, а також залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог – ОСОБА_2 .
4. У призначене судове засідання з розгляду справи по суті належним чином повідомлені сторони не з`явилися, явку уповноважених представників не забезпечили.
5. Однак від представника Позивача, адвоката Ковалюха В.М., 23.04.2026 надійшла заяви, за змістом яких останній просив судовий розгляд здійснювати без його участі та участі Позивача.
6. Також Відповідач направив до Суду заяву від 10.03.2026 № 03-16/700, за змістом якої просив судові засідання проводити без участі його представника.
7. В свою чергу Третя особа у судове засідання не з`явилася, заяв чи клопотань до Суду не направила, хоча про час та місце судового розгляду справи була належним чином повідомлення через розміщення оголошення на офіційному сайті Суду. 
8. У зв`язку із неявкою в судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі також – ЦПК України).
ІІ. Позиції учасників справи.
9. У поданій позовній заяві в обґрунтування заявлених вимог Позивач зазначила, що згідно довідки Бахмацької міської ради № 27 від 28.01.2026 домогосподарство, розташоване в АДРЕСА_2 є об`єктом робочого типу та має такий склад членів домогосподарства: голова двору – ОСОБА_3 , донька – ОСОБА_4 , зять – ОСОБА_5 , онука – ОСОБА_6 .
10. Надалі Позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 – голова двору, а за нею ІНФОРМАЦІЯ_2 помер зять, ОСОБА_5 , та ІНФОРМАЦІЯ_3 – донька, ОСОБА_4 .
11. Позивач є спадкоємцем за законом після померлих та прийняла спадщину відповідно до чинного законодавства.
12. Враховуючи те, що правовстановлюючий документ на житловий будинок та надвірні будівлі не видавався, Позивач не може оформити право власності на вказане будинковолодіння.
13. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, але направив до суду заяву за змістом якої фактично визнав позовні вимоги.
14. Як на правову підставу своїх вимог посилався на відповідні положення статей 328, 392, 1218, 1261 Цивільного кодексу України (далі також – ЦК України).
15. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, але направив до суду заяву за змістом якої фактично визнав позовні вимоги. 
16. Щодо правової позиції Третьої особи, то суд враховує, що остання пояснення по справі не надала.
ІІІ. Фактичні обставини встановлені Судом та докази на їх підтвердження.
17. За довідкою старости Тиницького старостинського округу Бахмацької міської ради № 27 від 28.01.2026 домогосподарство згідно даних погосподарської книги № 5 за 1991-1995 роки за адресою АДРЕСА_2 являється об`єктом робочого типу та має такий склад членів двору: - голова двору ОСОБА_3 ; - донька ОСОБА_4 ; - зять ОСОБА_7 ; - онука ОСОБА_6 .
18. Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_2 від 06.09.1991 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Тиниця Бахмацького району Чернігівської області. 
19. Факт родинних відносин між померлою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , засвідчено свідоцтвом про народження від 08.04.1996 серії НОМЕР_3 , свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4 , згідно якого було змінено прізвище із “ ОСОБА_8 ” на “ ОСОБА_9 ”.
20. Надалі відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_5 від 22.12.2014 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Тиниця Бахмацького району Чернігівської області. 
21. Згідно довідки старости Тиницького старостинського округу Бахмацької міської ради № 28 від 28.01.2026 на день смерті ОСОБА_5 проживав в АДРЕСА_2 й з ним була зареєстрована дружина ОСОБА_4 .
22. Факт родинних відносин між померлим ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та Позивачем, засвідчено свідоцтвом про народження Позивача від 10.12.1970 серії НОМЕР_6 .
23. Окрім того відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_7 від 26.05.2021 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Тиниця Бахмацького району Чернігівської області. 
24. Відповідно до довідки старости Тиницького старостинського округу Бахмацької міської ради № 29 від 28.01.2026 на день смерті ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_2 одна.
25. Факт родинних відносин між померлою ОСОБА_4 та Позивачем підтверджується свідоцтвом про народження від 10.12.1970 серії НОМЕР_6 та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_8 , згідно якого було змінено прізвище Позивача із “ ОСОБА_9 ” на “ ОСОБА_10 ”.
26. Згідно повідомлення Бахмацької державної нотаріальної контори від 27.02.2026 № 111 підтверджується, що спадкова справа щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 була відкрита 24.06.2021 за № 303/2021, за заявами про прийняття спадщини ОСОБА_1 та відмовою від її прийняття ОСОБА_2 . Заповіту у справі немає. Свідоцтва про право на спадщину не видавалося.
27. Довідками Комунального підприємства Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації від 26.01.2026 № 84 та № 85 підтверджується, що право власності на спірний житловий будинок не зареєстровано. Самочинного будівництва не виявлено.
28. Згідно з технічним паспортом на будинок АДРЕСА_2 дане будинковолодіння збудоване у 1960-1990 роках на відведеній в законному порядку земельній ділянці, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку з кадастровим № 7420388500101033, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , виданого на ім`я ОСОБА_4 .
28. Оціночна вартість вище зазначеного домогосподарства становить 107 075 грн 44 коп., що підтверджується висновком про вартість майна від 04.02.2026.
29. Позивач не може оформити право власності на спірне будинковолодіння, що підтверджується листом державного нотаріуса Бахмацької державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 30.01.2026 року № 57/02-14.
30. Як член робітничого двору, Позивач має право на вищевказане домоволодіння, проте зареєструвати право власності позбавлена можливості через відсутність відповідних документів.

ІV. Оцінка Суду
31. Перш за все Суд наголошує, що розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
32. За змістом частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
33. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
34. Суд враховує, що при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.
35. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.
36. Повертаючись до фактичних обставин цієї справи Судом встановлено, що спірний будинок відносився до суспільної групи господарств – робітничий двір, головою якого була ОСОБА_11 , а роки побудови спірного майна варіюються від 1977 року до 1980 року (тимчасові обслуговуючі споруди побудовані у 2021-2023 роках).
37. У цьому контексті важливими є роз`яснення пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 “Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності” та положення статей 17, 18 Закону Української РСР “Про власність” від 07.02.1991 № 697-XII щодо спільної сумісної власності і поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).
До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору.
38. Отже, при вирішенні спору слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями Цивільного кодексу УРСР 1963 року (далі також – ЦК УРСР), Законом Української РСР “Про власність” від 07.02.1991 № 697-XII, Законом Української РСР “Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування” від 07.12.1990 № 533-XII, Законом Української РСР “Про державний нотаріат” від 25.12.1974 № 3377-VIII, постановою Ради Міністрів Української РСР від 11.03.1985 № 105 “Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР”, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12.05.1985 № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 31.10.1975 № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19.01.1976 № 1/5, та іншими нормативними актами.
39. Так, статтею 100 ЦК УРСР, визначено, що в особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження.
40. Відповідно до положень статті 120 ЦК УРСР, колгоспний двір є сімейно-трудовим об`єднанням осіб, які використовують на праві спільної власності майно двору для ведення підсобного господарства та сімейних потреб. Сім`я селянина-колгоспника складає основу колгоспного двору, належність до неї – одна з умов членства в колгоспному дворі, а майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.
41. Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.
42. Як роз`яснював Пленум Верховного Суду України у пункті 13 постанови від 24.06.1983 № 4 “Про практику розгляду судами України справ про спадкування”, та в підпункті “г” пункту 6 постанови від 22.12.1995 № 20 “Про судову практику у справах права приватної власності”, правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.
43. Підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах, що передбачено пунктом 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР.
44. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.
45. Тобто, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.
46. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.
47. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.
48. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.
49. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (пункт 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (пункт 20 Інструкції).
50. Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.
51. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документа.
52. Суд нагадує, що згідно з частиною третьою статті 3 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” від 01.07.2004 № 1952-IV передбачено – речові права на нерухоме майно, що виникли до 01.01.2013, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
53. Також відповідно до статей 1216, 1217, 1218 Цивільного кодексу України (далі також – ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
54. На переконання Суду, викладене вище свідчить, що покійні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також Позивач набули право власності на спірне нерухоме майно, кожен по 1/4 частині відповідно, і у подальшому Позивач успадкувала у встановленому порядку частки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджено, зокрема, записом погосподарської книги № 5 за 1991-1995 роки щодо вище зазначеного будинковолодіння, технічним паспортом від 17.01.2026, державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВМ № 343615.
55. На сам кінець Суд зауважує, що згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 “Про судову практику у справах про спадкування” – у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
56. Положеннями статей 15, 16 ЦК України, статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
57. За змістом частини другої статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.
58. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.
59. Враховуючи, що Позивач прийняла спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтва про право на спадщину у порядку спадкування на вказане будинковолодіння в нотаріальній конторі не можуть, у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ на житловий будинок та надвірні будівлі не видавався, її право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню.
60. Також Позивач набула право власності на частку спірного нерухомого майна як член робітничого двору.
61. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття Позивачаем права на житловий будинок та надвірні будівлі не порушує права та законні інтереси інших осіб.
V. Розподіл судових витрат.
62. Суд наголошує, що згідно положеннями статті 133 ЦПК України судові витрати складаються, зокрема, із судового збору.
63. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України розподіл судових витрат здійснюється пропорційно задоволених позовних вимог.
64. При цьому Суд враховує, що згідно з частиною першою статті 4 Закону України “Про судовий збір” судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
65. За подання до суду позовної заяви майнового характеру, поданої фізичною особою, розмір судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
66. Відповідно до статті 7 Закону України “Про Державний бюджет України на 2026 рік” прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі станом на 01.01.2026 дорівнював 3 328,00 грн.
67. Згідно з платіжними інструкціями АТ “КБ “ПРИВАТБАНК” від 20.02.2026 Позивачем сплачено судовий збір у сукупному розмірі 1 064,96 грн, що є мінімальним фіксованим розміром судового збору з урахуванням понижуючого коефіцієнту у 0,8, застосованого на підставі частини третьої статті 4 Закону України “Про судовий збір”.
68. Підсумовуючи наведене, Суд вважає, що сплачений судовий збір має бути компенсовано Відповідачем у повному сукупному розмірі – 1 064,96 грн (одна тисяча шістдесят чотири гривні 96 коп.).
69. Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 258, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, Суд, – 
У Х В А Л И В :
1. Позов ОСОБА_1 до Бахмацької міської ради про визначення права власності на спадкове майно – задовольнити у повному обсязі.
2. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 .
3. Стягнути з Бахмацької міської ради Ніжинського району Чернігівської області (вул. Соборності, буд. 42, м. Бахмач, Ніжинський район, Чернігівська область, 16500, код ЄДРПОУ 04061702) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 1 064,96 грн (одна тисяча шістдесят чотири гривні 96 коп.) в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки, передбачені Главою 1 Розділу V Цивільного процесуального кодексу України, а саме шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення цього рішення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Бахмацька міська рада Ніжинського району Чернігівської області, адреса місцезнаходження: вул. Соборності, буд. 42, м. Бахмач, Ніжинський район, Чернігівська область, індекс 16500, код ЄДРПОУ 04061702.

Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , остання відома адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Є.М. Сороколіт