ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 р. 	Справа № 520/29932/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Семененко М.О.,
Суддів: Чалого І.С. , Подобайло З.Г. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2026, головуючий суддя І інстанції: Бідонько А.В., повний текст складено 26.01.26 по справі № 520/29932/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ
ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просить суд: 
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, які полягають у незарахуванні довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №599/02/80, №600/02/80 від 08.02.2024, виданих Управлінням соціального захисту населення Адміністрації Київського району Харківської міської ради, при переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №599/02/80, №600/02/80 від 08.02.2024, виданих Управлінням соціального захисту населення Адміністрації Київського району Харківської міської ради, з 15.02.2024.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2026 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. 
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, які полягають у не зарахуванні довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №599/02/80, №600/02/80 від 08.02.2024, виданих Управлінням соціального захисту населення Адміністрації Київського району Харківської міської ради, при переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №599/02/80, №600/02/80 від 08.02.2024, виданих Управлінням соціального захисту населення Адміністрації Київського району Харківської міської ради, з 15.02.2024. 
В іншій частині позовних вимог відмовлено. 
Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 968 грн (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2026 та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 08.02.2024 №599/02/80, видана Управлінням соціального захисту населення Адміністрації Київського району Харківської міської ради, складена за формою, затвердженою постановою правління ПФ України №1-3 від 17.01.2017 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям» та містить відображення складових заробітної плати, на які нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Звертає увагу, що в довідці від 08.02.2024 №599/02/80 зазначено про заробітну плату станом на 31.12.2023. При цьому, в довідці вказано, що вона видана на підставі особових рахунків, платіжних відомостей або інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату за листопад 2023 року. Зауважує, що дані про заробітну плату зазначено некоректно, оскільки незрозумілим є, чи в довідці зазначена заробітна плата станом на 31.12.2023 чи станом на листопад 2023 року. Стверджує, що довідка від 08.02.2024 №599/02/80 не відповідає вимогам Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622, із змінами, що внесені постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 №823 «Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб». Наголошує, що позивачку переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з 15.02.2024 під час дії чинної Постанови №823, яка застосовується з 01.01.2024. Зазначає, що довідка від 08.02.2024 №599/02/80 не відповідає визначеній формі довідок, передбаченій Постановою №823, яка застосовується з 01.01.2024, відтак видана позивачці безпідставно. 
Позивач та другий відповідач по справі не скористалися правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, відповідно до вимог ст.304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до ч.1 ст.308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з 22.07.2019 отримувала пенсію за віком, призначену у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
15.02.2024 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про переведення її з пенсії за віком, призначеної згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 23.02.2024 №204950004611 відмовлено ОСОБА_1 у переведенні з пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу». Роз`яснено, що час роботи в органах місцевого самоврядування зараховується до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України №3723-XII «Про державну службу» до 04.07.2001 (дати набуття чинності Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»). До вказаної дати, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.04.1994 №239, посади працівників місцевих рад народних депутатів та їхніх виконавчих комітетів було віднесено до відповідних категорій посад державних службовців.
Не погодившись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 23.02.2024 №204950004611, позивачка звернулась до суду з позовом.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2024 у справі №520/13345/24, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2024, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області «Про відмову в переведенні з одного виду пенсії на інший» №204950004611 від 23 лютого 2024 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про переведення з одного виду пенсії на інший та ухвалити відповідне рішення, з урахуванням висновків суду, викладених в цьому рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень) 20 коп.
На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2024 у справі №520/13345/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 про переведення з одного виду пенсії на інший та за результатами розгляду прийнято рішення від 17.01.2025 №1048/03-16 про відмову в переведенні на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» та, зокрема, зазначено, що при переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу», без врахування заробітку, її розмір становить 2361,00 грн, оскільки судом питання порядку обчислення заробітної плати не розглядалося.
Не погодившись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 17.01.2025 №1048/03-16, позивачка звернулась до суду з позовом.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.07.2025 у справі №520/7708/25 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №1048/03-16 від 17.01.2025 про відмову в переведенні на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» ОСОБА_1 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», призначивши ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 з 15.02.2024, на підставі особистої заяви від 15.02.2024.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в частині задоволення позовних вимог у сумі 242 (двісті сорок дві) грн 24 коп.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в частині задоволення позовних вимог у сумі 242 (двісті сорок дві) грн 24 коп.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подало апеляційну скаргу.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2025 у справі №520/7708/25 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області задоволено частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.07.2025 у справі №520/7708/25 скасовано в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», призначивши ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 з 15.02.2024, на підставі особистої заяви від 15.02.2024, а також в частині розподілу судових витрат.
Ухвалено в цій частині постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», призначивши ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 з 15.02.2024, на підставі особистої заяви від 15.02.2024.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн 48 коп за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.07.2025 у справі №520/7708/25 залишено без змін.
Як зазначає позивачка, у відповідь на адвокатський запит від 23.10.2025 щодо виконання судового рішення у справі №520/7708/25, відповідач листом від 29.10.2025 №0900-0202-8/54147 повідомив, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.07.2025 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2025 у справі №520/7708/25 Головним управлінням проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , а саме: переведено з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993 з 15.02.2024, на підставі особистої заяви від 15.02.2024. Рішення суду виконане в межах покладених зобов`язань.
Позивачка зауважує, що з рішення №204950004611 від 27.10.2025 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 вбачається, що перерахунок пенсії згідно Закону України «Про державну службу» відповідачем проведено, однак довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, видані Управлінням соціального захисту населення Адміністрації Київського району Харківської міської ради, від 08.02.2024 №599/02/80 та від 08.02.2024 №600/02/80 враховані не були.
Вважаючи протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, які полягають у незарахуванні довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №599/02/80, №600/02/80 від 08.02.2024, виданих Управлінням соціального захисту населення Адміністрації Київського району Харківської міської ради, при переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», позивачка ініціювала даний спір.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправних дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, які полягають у не зарахуванні довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №599/02/80, №600/02/80 від 08.02.2024, виданих Управлінням соціального захисту населення Адміністрації Київського району Харківської міської ради, при переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».
У зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №599/02/80, №600/02/80 від 08.02.2024, виданих Управлінням соціального захисту населення Адміністрації Київського району Харківської міської ради, з 15.02.2024.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. 
За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 визначалися Законом України від 19.12.1993 №3723-VIII «Про державну службу» (далі по тексту – Закон №3723-VIII).
У силу вимог ст.37 Закону №3723-VIII, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Разом з тим, з 01.05.2016 набрав чинності Закон України від 10.12.2015 №889-VІІІ «Про державну службу» (далі по тексту – Закон №889-VІІІ).
Згідно з пп.1 п.2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VІІІ визнано таким, що втратив чинність Закон №3723-VIII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
За правилами пункту 10 і 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VІІІ, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тобто за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Водночас для осіб, які мають не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статтею 37 Закону №3723-ХІІ передбачено додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.
Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч.1 ст.37 Закону №3723-ХІІ і розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VІІІ, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Такий висновок наведений у постановах Верховного Суду від 19.12.2023 у справі №600/947/23-а, від 22.05.2024 у справі №500/1404/23, що врахований судом на підставі частини п`ятої статті 242 КАС України.
За обставинами справи, ОСОБА_1 переведено з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993 з 15.02.2024, на підставі особистої заяви від 15.02.2024.
Право ОСОБА_1 на отримання пенсії згідно зі статтею 37 Закону №3723-XII у межах даного судового розгляду не оспорюється. 
Спірним у даній справі є питання перерахунку пенсії ОСОБА_1 , призначеної відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII, відповідно до Закону №889-VIII з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Управлінням соціального захисту населення Адміністрації Київського району Харківської міської ради, від 08.02.2024 №599/02/80 та від 08.02.2024 №600/02/80. 
З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.
Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі по тексту – Порядок №622).
Відповідно до п.4 Порядку №622 (у редакції від 01.01.2020) пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:
- посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);
- розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;
- у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;
- матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
20.07.2024 набрала чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 №823, якою затверджені зміни до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» (далі по тексту – Постанова №823).
Згідно з п.3 Постанови №823 вона набирає чинності з дня її опублікування (з 20.07.2024) та застосовується з 01.01.2024.
Пунктом 5 Порядку №622 (зі змінами) передбачено, що довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1 - 6, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-XII «Про державну службу» та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.
У разі ліквідації державного органу довідки видаються органом, який є правонаступником, а в разі його відсутності - у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із НАДС.
У разі перейменування посад, зокрема відсутності відповідних посад державної служби у штатних розписах на дату звернення особи за призначенням пенсії державного службовця, прирівняння (встановлення відповідності) посад державної служби після 1 січня 2024 р. здійснюється на основі визначеного державним органом класифікаційного коду, зазначеного в штатному розписі на дату звільнення особи.
За посадами державної служби, які не визначені класифікаційним кодом на дату звільнення особи, прирівняння (встановлення відповідності) посади працюючих державних службовців не здійснюється. Довідки видаються державним органом відповідно до умов, що діяли до 1 січня 2024 р. з урахуванням пункту 4 цього Порядку.
Вимоги до форми довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, були встановлені постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям», яка була чинною на момент призначення пенсії позивачеві (далі по тексту – Постанова №1-3).
Цією постановою затверджено форми наступних довідок: про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією); про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.
Судом встановлено, що позивач для призначення пенсії державного службовця надав Головному управлінню Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області заяву від 15.02.2024. До заяви додано довідку про заробітну плату від 08.02.2024 №599/02/80 про складові заробітної плати станом на 31.12.2023 (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та довідку від 08.02.2024 №600/02/80 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), видані управлінням соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради.
Дослідивши зміст поданих довідок колегія суддів враховує, що вказані довідки відповідають формі, яка затверджена Постановою №1-3.
Проте, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області такі довідки про складові заробітної плати не були враховані, оскільки довідка про заробітну плату від 08.02.2024 №599/02/80, видана Управлінням соціального захисту населення Адміністрації Київського району Харківської міської ради, не відповідає визначеній формі довідок, передбаченій Постановою №823, яка застосовується з 01.01.2024.
Такі посилання пенсійного органу колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказана Постанова №823 набрала чинності з 20.07.2024, тоді як позивача було переведено на пенсію державного службовця з 15.02.2024.
Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Це означає, що вони поширюють свою дію лише на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.
Згідно з ч.3 ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Конституційний Суд України у рішенні від 05.04.2001 №3-рп/2001 вказав на те, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.
Закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави. Винятки з цього конституційного принципу, тобто надання закону або іншому нормативно-правовому акту зворотної сили, передбачено частиною першою ст.58 Конституції України, а саме: коли закони або інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
У мотивувальній частині Рішення Конституційного Суду України від 11.10.2015 №8-рп/2005 зазначено, що звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб`єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірювальних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 08.04.2024 (справа №580/6509/23) зміна порядку розрахунку пенсії, як періодичної виплати фізичній особі, шляхом прийняття відповідного закону, який відповідає критерію якості закону та легітимній меті, за загальним правилом, не суперечить положенням ст.22 (щодо недопущення при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод) та ст.58 (щодо відсутності у законів та інших нормативно-правових актів зворотної дії в часі) Конституції України, за умови, що такі зміни не передбачають зменшення розміру пенсії, яку особа отримує на момент прийняття таких законодавчих змін.
Колегія суддів зауважує, що пенсія за віком згідно зі ст.37 Закону №3723-ХІІ була призначена позивачу з 15.02.2024, тобто до внесення змін до Порядку №622, а тому реалізація права особи мала б здійснюватися за нормами, чинними на момент вираження нею волевиявлення у формі конкретних дій (звернення до суб`єкта владних повноважень), а розпочатий процес реалізації права, за загальним правилом, має бути завершений за чинним на момент початку такого процесу законом.
За цим, норми Постанови №823, з огляду на положення ст.58 Конституції України, можуть застосовуватися лише для призначення пенсій, а не перерахунку раніше призначених пенсій.
При цьому, Постановою №823 не було надано повноважень пенсійним органам на здійснення перерахунку раніше призначених пенсій у зв`язку з поширенням її дії з 01.01.2024.
Також, як зазначено вище, відповідно до п.5 Порядку №622 (у редакції Постанови №823), довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1 - 6, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-XII «Про державну службу» та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.
Враховуючи встановлені обставини та надану їм правову оцінку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, які полягають у не зарахуванні довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №599/02/80, №600/02/80 від 08.02.2024, виданих Управлінням соціального захисту населення Адміністрації Київського району Харківської міської ради, при переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».
У зв`язку з викладеним, наявні підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №599/02/80, №600/02/80 від 08.02.2024, виданих Управлінням соціального захисту населення Адміністрації Київського району Харківської міської ради, з 15.02.2024, що правомірно враховано судом першої інстанції.
Посилання апеляційної скарги відповідача на те, що дані довідки про заробітну плату від 08.02.2024 №599/02/80 зазначено некоректно, оскільки незрозумілим є, чи в довідці зазначена заробітна плата станом на 31.12.2023 чи станом на листопад 2023 року, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки у довідці чітко зазначено, що заробітна плата ОСОБА_1 станом на 31.12.2023 становить 16240,00 грн: посадовий оклад – 11100,00 грн; надбавка за ранг (9 ранг) – 500,00 грн; надбавка за вислугу років (40%) (за стаж державної служби 25 років) – 4640,00 грн.
Інші доводи і заперечення сторін по суті спору на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.
Отже, переглянувши рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку в межах вимог та доводів апеляційної скарги відповідача, у відповідності до ч.1 ст.308 КАС України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).
Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції. В апеляційній скарзі також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведених аргументів.
Отже, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2026 по справі № 520/29932/25 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України. 

Головуючий суддя 		М.О. Семененко 	
Судді	   	І.С. Чалий   З.Г. Подобайло