ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2026 року	Справа № 495/636/26	
 	Номер провадження 3/495/339/2026	

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Братків І.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Умань, Черкаської обл., гр. України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого директором ПП "Інтерес-Центр",
за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИЛА:
28.01.2026 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).
Із матеріалів справи вбачається, що 15.01.2026 о 17год. 35 хв. в пункті пропуску "Паланка-Маяки-Удобне" під час здійснення прикордонного контролю осіб на виїзд з України прикордонним нарядом "Перевірка документів" було виявлено гр. України ОСОБА_1 , який під час виїзду з України надав на паспортний контроль документи гр. Польщі паспорт POL НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_2 будучи у правових відносинах з Україною, громадянином України, згідно із ст. 2 Закону України "Про громадянство України". Своїми діями порушив вимоги ст. 9, 12 Закону України "Про державний кордон України" затвердженого 04.11.1991р. №1777-ХІІ, ч. 2 ст. 6 Закону України "Про прикордонний контроль" затвердженого 05.11.2009р. №1710 ст. 2, 3 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" затверджено 21.01.1994р. №3857-ХІІ п.2 "Правил перетинання ДК громадянами України" затвердженого ПКМУ від 27.01.1995р. №57.
15.01.2026 інспектор прикордонної служби 3 категорії-дозиметрист ВПС " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ОСОБА_3 склав адміністративний протокол серії ПдРУ №380114 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Мазуренко Ю.В. не з`явилися.
12.03.2026 на адресу суду надійшла заява від адвоката про розгляд справи за відсутності сторін.
04.03.2026 від адвоката Мазуренко Ю.В. надійшли заперечення на адміністративний протокол з якого вбачається наступне.
Протокол про адміністративне правопорушення ПдРУ №380114 від 15 січня 2026 року за ч. 1 ст. 204-1 КпАП України складений необгрунтовано, безпідставно та з істотним порушенням процедури, - відносно ОСОБА_1 і він не відображає наявність в його діях складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення та до нього не додано жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували обставини, які досить поверхово, без врахування кваліфікуючих обставин складу відповідного інкримінованого адміністративного правопрушення, викладені в ньому та який взагалі не відображає наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КпАП України.
Протокол, який надісланий на розгляд Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, не містить виклад обставин стосовно фактичних подій 15 січня 2026 з врахуванням кваліфікуючих ознак. В ньому вказано, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, надавши при перетині кордону паспорт громадянина Польщі, а саме:
« … 15 січня 2026 року о 17 годині 35 хвилин в пункті пропуску «Паланка Маяки-Удобне» під час здійснення прикордонного контролю осіб на виїзд з України прикордонним нарядом «Перевірка документів» було виявлено гр. України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який під час виїзду з України надав на паспортний контроль документи громадянина Польщі паспорт POL НОМЕР_2 НА ІМ`Я YATSENKO ANATOLIY БУДУЧИ У ПРАВОВИХ ВІДНОСИНАХ З УКРАЇНОЮ гр. України згідно ст. 2 ЗУ «Про громадянство України», своїми діями порушив вимоги ст. 9, 12 ЗУ «Про державний кордон України», затвердженого 04.11.1991 року №1777, ч. 2 ст. 6 ЗУ « Про прикордонний контроль», затвердженого 05.11. 2009 р. №1710-VІ, ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України, затвердженого 21.01.1994 року №3857 ХІІ, п. 2 Правил перетинання ДК громадянами України, затв. ПКМУ від 27.01.1995 р. №57 «Перераховано в протоколі значну кількість нормативних актів, а об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення в протоколі не вказана, беручи до уваги кваліфікуючі ознаки без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади. Як на офіційному пункті пропуску на виїзд з України міг бути виявлений гр. України (як виявлений після того як він проїхав блок-пост і отримав карточку про в`їзд в прикордонну зону; як було встановлено факт громадянства України ОСОБА_1 (механізм виявлення???? прикордонниками цього факту, хто входив у систему та в яку систему з відповідним запитом, і коли та ким саме та у який спосіб була отримана інформація про виявлення, в протоколі не вказано взагалі).Зазначене вище, дає підстави для висновку про повну відсутність опису фактичних обставин справи в протоколі про адміністративне правопорушення ПдРУ №380114 від 15 січня 2026, на підставі яких дії ОСОБА_1 , інспектором прикордонної служби 3 категорії-дозиметристом ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_3 (який не входив до складу прикордоннного наряду «Перевірка документів», оскільки він не був у пункті пропуску через кордон і не був присутній взагалі на момент надання ОСОБА_1 прикордонникам на пункті пропуску необхідних документів, а який перебував на ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на який було повернуто ОСОБА_1 прикордонниками на їх автомобілі) були кваліфіковані, як правопорушення за ч. 1 ст. 204-1 КпАП України. До протоколу, як вказано в його тексті, долучені в якості доказу: рапорт старшого зміни в Пункті пропуску (без вказання ПІБ, посади та дати складення рапорту, який нібито будучи старшим зміни станом на 15.01.2026 в Пункті пропуску (якому пункті не зазначено в протоколі і яку посаду він обіймає, також не вказано) - є безумовно зацікавленою особою) і копія паспорту громадянина Польщі (без ідентифікації і кількості сторінок та способу завірення копій документу, який є чинним, і не містить будь яких неточностей, які би були перешкодою для належної ідентифікації особи) та згода на обробку персональних даних ???. Документи на підтвердження повноважень інспектора прикордонної служби 3 категорії-дозиметриста ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_3 на складення адміністративного протоколу по фактам, які мали місце безпосередньо на автомобільному пункті перетину кордону «Паланка-Удобне» по матеріалам доданих до протоколу і по самому протоколу про адміністаративне правопорушення не ідентифікується. 
ОСОБА_1 не визнає себе винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КпАП України. 
ОСОБА_1 в своїх поясненнях вказує, що передбачених чинним законодавством України підстав та фактичних підстав для складення відносно нього адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП України на пункті перетину кордону України з Молдовою не було. Він спочатку 15 січня 2026 року в другій половині дня, на автомобілі «Тесла» в якості пасажира (за кермом перебував ОСОБА_4 , теж волонтер з яким вони передавали мікроавтобус ЗСУ 15 січня 2026) перетнув в`їзд у прикордонну зону, де ними на шлагбаумі (прикордонним нарядом «Вартовий біля шлагбаума») був отриманий «талон» і відбулась перевірка документів. Причиною в`їзду в прикордонну зону з метою перетину кордону було те, що після передання 15.01.2026 року на території Херсонської області ЗСУ мікроавтобуса «ФОРД_ТРАНЗИТ», який ОСОБА_1 в інтересах був, як волонтером, ввезений на територію України для передання ЗСУ, ним на 15.01.2026 року був придбаний білет на літак «Кишинів – Варшава», оскільки з 2019 року він постійно проживає в Польщі і оформив громадянство і саме на його закордонний паспорт оформлялась гуманітарна допомога при в`їзді в Україну.
ОСОБА_1 є засновником благодійної організації «БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД РУХ СВІДОМИХ» (код ЄДРПОУ 45003153). На момент створення благодійного фонду «БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД РУХ СВІДОМИХ» (код ЄДРПОУ 45003153) його засновниками були: ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , після загибелі ОСОБА_5 на війні (Указ Президента України №818/2024 від 05 грудня 2024 року про присвоєння ОСОБА_5 звання Героя України (посмертно)), у склад засновників благодійного фонду були внесені зміни та в даний час засновниками є - ОСОБА_1 та ОСОБА_6 і було змінено місце знаходження фонду з міста Умань Черкаської області та місто Львів. За період діяльності вказаного благодійного фонду ОСОБА_1 , як його засновник, повноважний представник та волонтер здійснював ввезення на територію України для ЗСУ транспортних засобів і різних товарів промислової і продуктової групи і неодноразово, як уже зазначалось, перетинав кордон України в обидва боки, що підтверджується відмітками в його закордонному паспорті польському, на який є посилання в протоколі та вибіркове копіювання якого прикордонники здійснювали 15.01.2026 на їх мобільні телефони. Саме численні відмітки про перетин кордону з лютого 2022 року, за їх висловлюванням, вказували на відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. ОСОБА_1 також надає для приєднання до матеріалів справи вибірково Супровідні листи та декларації на гуманітарну допомогу, яку він ввозив на територію України для потреб ЗСУ безоплатно та довіреність на його ім`я. Також, їх благодійний фонд співпрацює з БЛАГОДІЙНИМ ФОНДОМ «МИЛОСЕРДЯ ВІКТОР», який був отримувачем мікроавтобуса, що був ввезений в Україну за участю ОСОБА_1 і який передавався 15.01.2026 року для потреб ЗСУ за його участю.
Сторона захисту просить суд врахувати, що у ОСОБА_1 був з собою закордонний паспорт громадянина Польщі з відмітками про неодноразовий в`їзд в Україну і виїзд з території України, який ним використовувався для в`їзду і виїзду на територію України по доставці гуманітарної допомоги ЗСУ (лише транспортних засобів більше 100 одиниць з початку вторгнення було перевезено ОСОБА_1 та інші грузи промислової і продовольчої групи товарів в якості гуманітарної допомоги), що підтверджується численними відмітками в паспорті ОСОБА_1 , копія з якого на власний мобільний телефон (лише декількох сторінок, а не весь паспорт з відповідними відмітками) був знятий одним із прикордонників уже на ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а не на пункті пропуску через державний кордон «Паланка-Маяки-Удобне». Пояснення письмові у особи, яка в якості водія автомобіля «Тесла» перетинала разом з ОСОБА_1 пункт в`їзду в прикордонну зону і прибула на пункт пропуску на кордоні з Молдовою, - прикордонники брати відмовились і не дали змогу їм поспілкуватись і надати в паперовому вигляді документи та фотографії, на підтвердження мети та факту перетину кордону на в`їзд в Україну, зокрема і митну Декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою та фото передання автомобіля в Херсонській області цього ж дня разом з відеозаписом передання автобусу «ФОРД ТРАНЗИТ» (унікальний код гуманітарної допомоги 24886557) з висловленою на відеозапис подякою військовослужбовця. Умислу на незаконний перетин кордону у ОСОБА_1 не було і, починаючи з 2022 року по даний час, ОСОБА_1 фактично кожен місяць, а то і по декілька разів на місяць, перетинав кордон в обидва боки (на в`їзд в Україну і на виїзд з України, що підтверджується відмітками в його закордонному паспорті польському) аналогічним чином, без будь-яких перешкод і застережень.
Отже, протокол по ч. 1 ст. 204-1 КпАП України складався відносно ОСОБА_1 , не на пункті перетину кордону, неуповноваженою особою, без надання фактичної можливості підготуватись до дачі пояснень та не надання можливості надання доказів без врахування його фактичної позиції з цього приводу (в т.ч. шляхом позбавлення його можливості надати пояснення письмово та ознайомитись з нормативними документами, на які є посилання в протоколах). Це безумовно свідчить про порушення права на захист ОСОБА_1 , та відсутність у нього реальної можливості його реалізувати за даних конкретних фактичних обставин.
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 є громадянином Польщі. Одночасно, в протокол про адміністративне правопорушення, що складений за ч. 1 ст. 204-1 КпАП України 15 січня 2026 року, стверджується про наявність у ОСОБА_1 громадянства України, однак доказів до протоколу не долучено і протокол не містить посилань на наявність об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 204-1 КпАП України.
При цьому прсить суд врахувати, що чинним законодавством України відповідальності за множинне громадянство не передбачено. При цьому, ч. 1 ст. 204-1 КпАП України має кваліфікуючі ознаки наявність яких має бути виявлено при перетині державного кордону і відповідно після виявлення, уповноваженими особами, наявність цих кваліфікуючих ознак має бути відображено у відповідному протоколі та до протоколу мають бути додані докази на підтвердження наявності кваліфікуючих обставин. Протокол від 15 січня 2026 року ПдРУ №380114 таким вимогам не відповідає, а орган який розглядає протокол не наділений повноваженнями на встановлення кваліфікуючих обставин самостійно.
При цьому перевірка документів, тобто дослідження уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України паспортного та інших документів фізичних осіб, які перетинають державний кордон, здійснюється з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі.
Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 при перетині кордону на виїзді з України пред`явив дійсний паспорт громадина Польщі POL НОМЕР_3 на ім`я "… ОСОБА_2 …", який йому належить, містить усі необхідні реквізити, виданий уповноваженим державним органом іншої держави, підтверджує громадянство, посвідчує особу пред`явника, дає право на в`їзд або виїзд з держави (і це узгоджується із вимогами Конвенції) та визнаний Україною. При цьому, посадовими особами, які склали протокол про адміністративне правопорушення, не надано доказів того, що паспорт громадянина Польщі для виїзду за кордон, який пред`явив ОСОБА_1 , є підробленим або ж містить недостовірні відомості.
Відповідальності за наявність у особи паспортів громадянина декількох держав законодавством України не встановлено.
Доказів того, що ОСОБА_1 виїжджаючи з України та надаючи на паспортний контроль дійсний паспорт громадянина Польщі, діяв з прямим умислом на перетинання кордону у незаконний спосіб, без відповідних документів, суду не надано і матеріали справи таких доказів не містять.
Разом з тим, наведені у протоколі обставини щодо вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КпАП України не підтверджуються належними і допустимими та достовірними доказами.
При цьому, у протоколі відсутні відомості та посилання , які би підтверджували наявність у ОСОБА_1 наміру незаконно перетнути кордон відповідно до кваліфікуючих ознак викладених у статті (ч. 1 ст. 204-1 КпАП України) опис яких відсутній в протоколі взагалі, що є безумовним обов`язком ініціатора складення протоколу про адміністративне правопорушення.
Виходячи з вищезазначеного, є підстави для висновку і сторона захисту наполягає на цьому, що органом, який склав протокол не надано жодних беззаперечних та достатніх доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених ч.1 ст.204-1КпАП України (намір незаконно перетнути кордон у встановленому пункті пропуску «Маяки » ???), та яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні правопорушення, викладеного у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Сама по собі наявність дійсного паспорта громадянина а Польщі у ОСОБА_1 та його надання - не може свідчити про наміри незаконно перетнути кордон.
Враховуючи наведене, просить суд врахувати, що ініціатор звернення до суду прийшов до необгрунтованого та безпідставного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП зокрема, у нього не було підробленого документа чи документа з недостовірними відомостями про особу, він не перетинав державний кордон без дозволу відповідних органів влади.
Тобто, факту незаконного перетинання (чи спроби незаконного перетинання ???) ОСОБА_1 державного кордону не встановлено самим органом, який оформив протокол про адміністративне правопорушення.
Будь-які належні, допустимі та достовірні докази, які б з достатністю вказували на наявність у діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, у протоколі та адміністративних матеріалах відсутні. Надані ОСОБА_1 пояснення в клопотання (на місці, в порушення визначеної процедури притягнення до адміністративної відповідальності, письмові пояснення у ОСОБА_1 не відбирались взагалі, ні як окремий додаток до протоколу, ні як частина протоколу, згідно інформації у відповідній графі в протоколі) та докази долучені до протоколу ініціатором звернення до суду, не підтверджують наявність складу адміністративного правопорушення, відсутність якого детально описана в даному клопотанні і підтверджується доданими до нього доказами. Мета перетину кордону та його механізм ніяким чином не кореспондуються з інтерпретацією подій, які поверхово, без врахування кваліфікуючих ознак адміністративного правопорушення, що виписані в ч. 1 ст. 204-1, викладена в протоколі її автором.
На переконання сторони захисту, сам протокол про адміністративне правопорушення (при відсутності інших доказів - ні фото, ні відео фіксація працівниками прикордонної служби не здійснювалася і інші докази (наприклад, документи, скріншоти з мобільного телефону ОСОБА_1 по фактам які він повідомляв, показання очевидців подій, стосовно поведінки ОСОБА_1 , які би свідчили про дії, спрямовані на намагання перетнути кордон (або перетин кордону ???) при наявності необхідних документів та підтвердженої, в т.ч. фактично та документально мети та періодів перебування ОСОБА_1 на території України та навності всіх необхідних документів, у відповідному місці, у відповідний час; протокол про адміністративне затримання ОСОБА_1 , у зв`язку з його «нібито протиправними» діями на пункті пропуску "Паланка?Маяки?Удобне?" (на якому саме ???? пункті перетину кордону (міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення) та місце його фактичного розсташування: назви територіальної громади, району, області - відсутнє місце вчинення інкримінованого правопорушення взагалі в протоколі), – уповноваженими особами в процесі оформлення матеріалів не складався і при цьому він перебував з 17.00 до 22.00 під їх котролем, що фактично було його затриманням без належного оформлення і позбавлення права на захист, і інші докази ними здобуті не були) суд не може визнати належним, допустимим, достовірним доказом протокол та додані до нього матеріали і не може визнати протокол таким, що узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і який свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП.
Таким чином, відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів, які достовірно свідчать про наявність складу адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 204-1 КУпАП під час складення не уповноваженими особами адміністративних матеріалів - не здобуто і їх не надано до суду, а ті, що надані в якості підтвердження, - підлягають критичній оцінці з наведених вище обставин.
За таких обставин, враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а надані суду матеріали не містять доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП провадження у справі слід закрити у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Тому просить суд провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 204-1 КУпАП– закрити на підставі п.1 ст. 247 КпАП України у зв`язку з відсутністю у його діях складу та події адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 204-1 КпАП України.
Суд, дослідивши матеріали справи, письмові заперечення адвоката Мазуренко Ю.В., яка діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 204-1 КУпАП з таких підстав.
Відповідності до статті 1 Кодексу, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).
Завданням у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді кожної справи суддя зобов`язаний з`ясувати обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, а винесене у справі судове рішення має ґрунтуватись на конкретних доказах (ст. 245 КУпАП).
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.
З`ясовуючи обставини справи, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
У відповідності дост.252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Зміст складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає вищенаведеним вимогам, оскільки в ньому не наведено суті адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол, в даному випадку - диспозиції ч.1 ст.204-1 КУпАП, повинна бути викладена таким чином, щоб було зрозуміло, де та за яких обставин проступок був вчинений, в яких саме діях або бездіяльності відобразився. Опис суті правопорушення має відповідати диспозиції правової норми, яка передбачає відповідальність за вказане правопорушення, дані про подію правопорушення слід конкретизувати.
За фабулою протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вміняється вчинення адміністративного правопорушення, що полягає у спробі незаконного перетинання державного кордону України поза межами пунктів пропуску, і такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.204-1 КУпАП.
Вирішуючи питання у відповідності до положень до п. 2 ч. 1 ст.278 КУпАП чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що в порушення положень ч.1 ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не містить суті скоєного адміністративного правопорушення, яка б відповідала диспозиції ч.1 ст.204-1КУпАП
Положеннями ч.1ст.204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.
Перетинання державного кордону поза пунктами пропуску через державний кордон може означати, що особа перетнула державний кордон: поза місцем розташування пункту пропуску; поза місцем, визначеним у пункті пропуску для безпосереднього перетинання державного кордону; хоча і в зазначеному місці, але в час, коли пункт пропуску не функціонував.
Відповідно спроба перетнути кордон поза пунктами пропуску через державний кордон означає певні умисні дії особи спрямовані на те, щоб перетнути державний кордон: поза місцем розташування пункту пропуску; поза місцем, визначеним у пункті пропуску для безпосереднього перетинання державного кордону; хоча і в зазначеному місці, але в час, коли пункт пропуску не функціонував.
Судом були досліджені надані представником ОСОБА_1 адвокатом Мазуренко Ю.В. документи додані до заперечень. 
Судом також встановлено, що ОСОБА_1 є засновником благодійної організації «Благодійний Фонд Рух Свідомих» (код ЄДРПОУ 45003153). За період діяльності вказаного благодійного фонду ОСОБА_1 , як його засновник, повноважний представник та волонтер здійснював ввезення на територію України для ЗСУ транспортних засобів і різних товарів промислової і продуктової групи і неодноразово, перетинав кордон України в обидва боки, що підтверджується відмітками в його закордонному паспорті польському. Також в матеріалах справи містяться супровідні листи та декларації на гуманітарну допомогу, яку він ввозив на територію України для потреб ЗСУ безоплатно та довіреність на його ім`я. Також, їх благодійний фонд співпрацює з Благодійним Фондом «Милосердя Віктор», який був отримувачем мікроавтобуса, що був ввезений в Україну за участю ОСОБА_1 і який передавався 15.01.2026 року для потреб ЗСУ за його участю.
Викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає, в чому саме полягає суть вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, не зазначено в чому саме полягають дії з кваліфікуючою ознакою спроба незаконного перетинання, не наведено, які саме дії здійснював останній, протокол не містить жодних відомостей щодо дій, вчинених ОСОБА_1 , які б відповідали об`єктивній стороні правопорушення, передбаченого ст.204-1 КУпАП.
За приписами КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
У відповідності до положень ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
З урахуванням наведеного, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та керується стандартом доведення вини «поза розумним сумнівом».
За змістом частини 1 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Слід визнати, що належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили той факт, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 КУпАП, тобто спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, матеріали справи не містять.
Однією з обставин, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні судом під час судового розгляду, не підтверджують факт скоєння ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 62 Конституції України, статтями 7,9,204-1,245,247,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,
ПОСТАНОВИЛА:
Провадження у справі №495/636/26 про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя           Ірина БРАТКІВ