Справа № 944/5763/25 Головуючий у 1 інстанції: Карпин І.М. 
Провадження № 33/811/115/26 Доповідач: Белена А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді – Белени А.В.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,
захисника – адвоката Охоти С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника – адвоката Охоти С.О. постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 02 січня 2026 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Яворівського районного суду Львівської області від 02 січня 2026 року,

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.
Згідно з постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 15.10.2025 року о 01 год. 35 хв. в с.Івано-Франкове на вул. Лелехівська, 10, Яворівського району Львівської області в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, керував автомбілем марки «Lexus GX 470» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Drager 6820 чи проведення такого огляду в закладі охорони здоров`я, водій категорично відмовився під відеозапис на бодікамеру поліцейського 1802. Водія відсторонено від керування транспортним засобом. Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На постанову судді захисник – адвокат Охота С.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити справу щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п.3 ч. 1 ст. 293 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог захисник звертає увагу, що судом не розглянуто його клопотання від 27.11.2025 про визнання доказів у справі неналежними та недопустимими, та не надано оцінки таким доказам.
Зазначає, що долучений до матеріалів справи відеозапис не є безперервним, а окремі фрагменти не відображають більшої частини оформлення матеріалів адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 . Вказує, що відеозапис розпочинається о 01 год. 39 хв., тоді як в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом о 01 год. 35 хв., тобто сам факт зупинки автомобіля та керування ним на відеозаписі відсутній.
Вказує, що на відео також відсутні докази оформлення поліцейськими акту огляду та направлення на медичний огляд водія транспортного засобу, що ставить під сумнів їх достовірність.
Окрім цього, всупереч вимогам закону, поліцейський не повідомив водієві виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а зазначене в протоколі «почервоніння очей» не відповідає вимогам п.3 Розділу І Інструкції, оскільки така ознака в даному пункті відсутня.
Крім того зауважує, що має бути встановлено факт відмови водія від проходження зазначеного огляду, якому має передувати роз`яснення прав особи, виявлення та фіксація ознак сп`яніння, а не формальне припущення наявності таких ознак.
Заслухавши пояснення захисника-адвоката Охоти С.О., ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов такого висновку.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 15.10.2025 серія ЕПР1 № 483635 (а.с. 2); актогляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера на місці зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 від огляду відмовився (а.с. 5); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 15.10.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі (а.с. 4); відеозаписом події, що мала місце 15.10.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи у медзакладі категорично відмовився. Йому було роз`яснено наслідки такої відмови (а.с.7).
Апеляційний суд не погоджується з доводами апеляційної скарги про неналежність та недопустимість відеозапису, оскільки записи з нагрудних камер інспекторів є фрагментарними. Той факт, що долучене до матеріалів справи відео з нагрудних камер працівників поліції не є безперервним, та що на ньому не зафіксовано факт зупинки транспортного засобу, не може бути підставою для скасування постанови, оскільки на такому чітко зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Не ґрунтуються на матеріалах справи доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував. 
Відповідно до постанови серія ЕНА №5938047 від 15.10.2025, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, за те, що 15.10.2025 о 01:35 год у с. Івано-Франкове Яворівського району Львівської області по вул.Лелехівська,10 керував транспортним засобом «Lexus GX 470», державний номерний знак НОМЕР_1 не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортними засобами та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. 
У судовому засіданні суду першої інстанції та апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердив, що вказану постанову не оскаржував та сплатив штраф, що спростовує твердження апелянта про те, що він не керував транспортним засобом.
Покликання в апеляційній скарзі на те, що поліцейські не повідомили ОСОБА_1 про виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння не спростовує факту його відмови від огляду. Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення поліцейським наведено перелік ознак алкогольного сп`яніння, які було виявлено у ОСОБА_1 . Крім того, сам ОСОБА_1 на питання поліцейського ствердно відповів, що вживав алкогольні напої.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.
Таким чином, наявні у справі докази, яким суддя першої інстанції надав належну оцінку, у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
Згідно з вимогами ст.ст. 33, 34 КУпАП суддя, при накладенні стягнення на ОСОБА_1 врахував характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність, і обґрунтовано визначив вид та розмір стягнення, що в повній мірі відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинені правопорушення, а також відповідає і меті виховання особи, що їх вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.
При розгляді справи суддею першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.
Ураховуючи наведене, порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час апеляційного перегляду, оскаржувана постанова судді є законною, обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу захисника – адвоката Охоти Сергія Олексійовича залишити без задоволення. 
Постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 02 січня 2026 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА