справа № 489/9087/25  провадження №2/489/470/26

РІШЕННЯ
Іменем України

13 березня 2026 року         м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомленням учасників справи (в письмовому провадженні) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» (далі – ТОВ «ФК «Солвентіс») до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості 
встановив:
У листопаді 2025 року ТОВ «ФК «Солвентіс» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованість за кредитним договором № 2980127 від 05.12.2019 у розмірі 30327,00 грн. та понесені судові витрати на оплату 2422,40 грн. судового збору та 6000,00 грн. на професійну правничу допомогу.
Як на підставу позовних вимог вказано, що 05.12.2019 між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» (далі - ТОВ «Алекскредит») укладено договір про надання кредиту №2980127, відповідно до якого відповідач на картковий рахунок отримала кредит в розмірі 5500,00 грн. зі сплатою процентів та інших платежів на умовах цього договору.
10.06.2025 між ТОВ «Алекскредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Секвоя Капітал» (далі - ТОВ «Секвоя Капітал») було укладено договір факторингу № АК-10/06/2025, за умовами якого ТОВ «Секвоя Капітал» набуло право грошової вимоги за кредитним договором № 2980127 від 05.12.2019 .
07.07.2025 між ТОВ «Секвоя Капітал» та ТОВ «ФК «Солвентіс» укладено договір факторингу № ДФ-07072025, за умовами якого ТОВ «ФК «Солвентіс» набуло право грошової вимоги за кредитним договором № 2980127 від 05.12.2019 сум заборгованості по якому становить 30327,00 грн., з якої: заборгованість по тілу кредиту 5500,00 грн.; за відсотками 24827,00 грн.; за штрафними санкціями і комісією 0,00 грн. 
Посилаючись на наведені обставини та те, що відповідачем в позасудовому порядку борг не погасив, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 11.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи. 
Ухвалою від 1112.2025 за клопотанням позивача витребувано з АТ КБ «ПриватБанк» інформацію щодо платіжного засобу емітованого на ім`я відповідача та виписку з карткового рахунку за період з 05.12.2019 по 10.122019. 
Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином, в т.ч. шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті судової влади. Направлена на адресу відповідача судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд.
Правом на дання відзиву відповідач не скористався. 
Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило.
Згідно статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За частиною п`ятою статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Із матеріалів справи встановлено, що 05.12.2019 між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено Договір про надання кредиту № 2980127, відповідно до якого відповідач отримала кредит розмірі 5500,00 грн., який підлягає перерахуванню на картковий рахунок позичальника.
Відповідно до умов кредитного договору кредит надано із нарахуванням в базовий період з 05.12.2019 до 27.12.2019 процентної ставки в розмірі 1,7 % в день та в спеціальний період з 28.12.2019 до 24.06.2020 - % за день (пункт 1.7.3 договору).
Кредитний договір відповідачем підписано за допомогою одноразового ідентифікатора «PS2980127». 
Успішне здійснення переказу грошових коштів клієнту 05.12.2019 в сумі 5500,00 грн. через систему Fondy на платіжну картку 45168742221674314, позивач підтвердив листом ТОВ «Елаєнс» 03.11.2024.
Згідно відповіді АТ КБ «ПриватБанк» від 10.02.2026 наданої на виконання ухвали суду про витребування доказів, в Банку на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) емітовано картку № НОМЕР_2 .
Зарахування 05.12.2019 на рахунок відповідача грошових коштів в розмірі 5500,00 грн. підтверджується випискою з рахунку відкритого на ім`я відповідача за період з 05.12.2019 по 10.12.2019.
Відповідно до положень статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75, є первинним документом, який підтверджує здійснені по банківському рахунку операції. 
Згідно статей 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом
Набуття прави вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором підтверджено наступним:
10.06.2025 між ТОВ «Алекскредит» та ТОВ «Секвоя Капітал» було укладено договір факторингу № АК-10/06/2025, за умовами якого ТОВ «Секвоя Капітал» набуло право грошової вимоги за кредитним договором № 2980127 від 05.12.2019 .
07.07.2025 між ТОВ «Секвоя Капітал» та ТОВ «ФК «Солвентіс» укладено договір факторингу № ДФ-07072025, за умовами якого ТОВ «ФК «Солвентіс» набуло право грошової вимоги за кредитним договором № 2980127 від 05.12.2019 сум заборгованості по якому становить 30327,00 грн., з якої: заборгованість по тілу кредиту 5500,00 грн.; за відсотками 24827,00 грн.; за штрафними санкціями і комісією 0,00 грн. 
Вказану заборгованість позивач, як новий кредитор, просив стягнути в судовому порядку з відповідача , так як на дату його звернення до суду з позовом заборгованість погашена не була.
11.02.2026 ТОВ «ФК «Солвентіс» звернулося до суду із заявою про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмету позову, так як станом на 11.02.2026 ОСОБА_1 погасила заборгованість за кредитним договором. Одночасно позивач просив повернути судовий збір.
Таким чином, в ході розгляду справи судом відповідач здійснила повне погашення заборгованості, що підтвердив позивач та на думку останнього свідчить про відсутність предмету спору. Підставу закриття провадження у справі позивач обґрунтовує посиланням на правовий висновк Великої Палати Верховного Суду викладений у постанові від 26.06.2019 у справі № 13/51-04 та постанові Верховного Суду від 20.09.2021 у справі № 638/3792/20.
Отже суду необхідно надати оцінку щодо наявності підстав для закриття провадження у зв`язку із відсутністю предмету спору.
Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. 
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 13/51-04 (провадження № 12-67гс19), прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.
Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у разі припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20.09.2021 у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21) зазначив, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України є можливим, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції відповідного судового рішення. Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» у контексті пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України дає підстави для висновку, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).
Якщо предмет спору став відсутнім після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають низку передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема: шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.
Так як у справі, яка розглядається, предмет спору не був відсутній на момент звернення позивача до суду, а припинився внаслідок погашення відповідачем заборгованості в ході розгляду справи, тому підстави на яку посилається позивач (відсутність предмету спору) для закриття провадження відсутні.
Щодо суті спору, як встановлено судом кредитний договір відповідачем було укладено у формі електронного документу, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», та в договорі його сторони узгодили усі істотні умови, необхідні для такого правочину, які відповідали їх внутрішній волі.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Із заяви позивача про закриття провадження у справі вбачається, що 11.02.2026 відповідач повною мірою виконала свої зобов`язання за кредитним договором перед ТОВ «ФК «Солвентіс», погасивши заборгованість.
Тому враховуючи, що суд правових підстав для закриття провадження згідно заяви позивач не знайшов, а відповідач заборгованість за кредитним договором повністю погасила в ході розгляду справи та позивач з іншою заявою щодо вирішення спору до суду не звертався, відповідно в задоволенні позовних вимог до відповідача слід відмовити.
Так як суд відмовив в задоволення позову по суті, підстави для розподілу судових витрат та їх стягненню на користь позивача відсутні.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд
вирішив:
У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс», код ЄДРПОУ 43657029, місцезнаходження: Київська область, м.Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1;
відповідач – ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 13.03.2026.

Суддя І.В.Коваленко