ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/584/26	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №711/6327/24 Категорія: 304090200 	Ушакова К.М. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Новіков О. М. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів: Новікова О.М., Карпенко О.В., Фетісової Т.Л., розглянувши, в порядку письмового провадження, апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 грудня 2025 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и в :

У серпні 2024 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі АТ «Універсал Банк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 15 грудня 2018 року відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву клієнта до договору про надання банківських послуг від 15 грудня 2018 року. На підставі укладеного договору він отримав кредит у розмірі 47 955,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № НОМЕР_1 . Станом на 19 жовтня 2022 року у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим на підставі положення 5.17 п. 5 Розділу ІІ умов, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань. 
19 жовтня 2022 року банк направив повідомлення "пуш" про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості, проте відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості в зв`язку з чим та відповідно до п. 5.18, 5.19 кредит 29 серпня 2022 року став у формі «на вимогу». Загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Універсал Банк» за договором станом на 26 травня 2024 року становить 53 111,71 грн.
Позивач зазначив, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «Універсал Банк».
Керуючись такими доводами, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором від 15 грудня 2018 року у розмірі 53 111,71 грн та судові витрати у розмірі 3 028,00 грн.
Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 грудня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» суму заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 15.12.2018 у розмірі 9 171,98 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк») судовий збір в розмірі 522,91 грн.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог банку, суд виснував про відсутність підстав вважати, що при укладенні договору АТ «Універсал Банк» повідомив відповідача про умови кредитування та узгодив зі споживачем саме ті умови, які вважає узгодженими та на які посилається. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності, розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.
Суд звернув увагу на те, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження застосування відповідачем OTП, тобто не зазначено цифрову послідовність символів, що була надіслана банком клієнту, на який фінансовий номер мобільного телефону, який прийняв та застосував отримані символи.
Разом з тим, суд встановив, що відповідач отримував кошти з кредитної картки, активно ними користувався, що підтверджує існування кредитних правовідносин між ним та банком, однак не повертав своєчасно останньому грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями.
Оскільки позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами підстав нарахування процентів, комісії та їх стягнення, їх необгрунтоване погашення за рахунок кредитних коштів, що призводило до збільшення тіла кредиту, порядку нарахування кешбеку, суд провів розрахунок тих коштів, якими фактично відповідач скористався та тих, які він вніс на погашення заборгованості та визначив розмір заборгованості відповідача перед банком як прострочене тіло кредиту у сумі 9 171,98 грн як різницю між фактично отриманими та внесеними позичальником коштами. 
Не погоджуючись із вказаним рішення суду першої інстанції, АТ «Універсал Банк»  подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що оскаржуване рішення є незаконним, прийнятим всупереч норм процесуального права, ухваленим за неправильного застосування норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, без урахування особливостей укладеного за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем договору, що призвело до порушення прав, свобод та законних інтересів банку, просить його скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. В іншій частині рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 грудня 2025 року залишити без змін.
Апелянт зазначає, що суд неповно дослідив механізм отримання банківських послуг проекту Monobank, а також процедуру ознайомлення споживача з Умовами, правилами обслуговування, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту, тим самим дійшов передчасних висновків, що відповідач не був з ними ознайомлений.
Враховуючи те, що послуги банку надаються дистанційно через мобільний додаток в режимі реального часу, а Умови і правила, які включають тарифи були надані відповідачу саме через мобільний додаток, є цілком очевидним, що відповідач був ознайомлений саме з Умовами і правилами, які діяли на час підписання анкети-заяви та відповідно до положень ЦК України добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання.
Підписуючи Анкету-заяву відповідач погодився, що анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг.
В апеляційній скарзі позивач наполягає на тому, що підписанням договору клієнт підтвердив, що ознайомився з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірники у мобільному додатку, документи йому зрозумілі і не потребують додаткового тлумачення, а також погодився, що банк має право в односторонньому порядку змінювати (збільшувати або зменшувати) розмір кредитного ліміту.
Крім того, скаржник зазначає про те, що у підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Позивачем на офіційному сайті опубліковані Умови і правила обслуговування, які є пропозицією укласти договір. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом: заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується у порядку, передбаченому ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Вищенаведене свідчить про укладення між сторонами у встановлений законом спосіб договору, в тому числі погодження сторонами Умов і правил разом з додатками, які є невід`ємною складовою договору.
В апеляційній скарзі позивачем також наголошено на тому, що відповідно до Умов і правил, які є невід`ємною частиною кредитного договору, згода клієнта зі змінами, доповненнями Умов і правил, може бути підтверджена, зокрема здійсненням банківських операцій, введенням пін-коду, паролів доступу до додатку, використанням біометричних даних клієнта, а тому враховуючи, що клієнт користувався карткою, здійснював банківські операції, тим самим він надавав згоду зі змінами, доповненнями до Договору про надання банківських послуг.
Щодо розміру нарахованої кредитної заборгованості скаржник вказує, що у відповідача прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, а тому з урахуванням Умов, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань і вся заборгованість за кредитом стала простроченою, в зв`язку з чим банк направив клієнту повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості, однак відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії на погашення кредитної заборгованості, що стало наслідком звернення позивача до суду за захистом своїх прав.
Обґрунтовуючи свої вимоги, скаржник наголошує на тому, що відповідач не виявив активної позиції щодо спростування правильності розрахунку заборгованості, наданого банком, зокрема не надав доказів погашення заборгованості та/або контррозрахунку суми заборгованості.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує на законність та обгрунтованість рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 грудня 2025 року. Просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, так як вона за своїм змістом суперечить вимогам чинного законодавства України.
За правилами ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є вимоги про стягнення 53 111,71 грн. За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).
Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам.
При розгляді справи встановлено, що в жовтні 2017 року позивач запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні карти monobank. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом Банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрат у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www/monobank.ua/terms.
Відповідно до п. 1 Розділу 1 «Терміни та визначення» Умов, мобільний додаток - це сервіс Банку, що дозволяє надавати Клієнтові банківські послуги через смартфон за допомогою мобільного додатку.
Банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування Платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно з умовами Договору в тому числі, платіжної системи MasterCard, та відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного Банку України (п.2 Розділу І).
Відповідно до пунктів 4.3. Розділу І Умов визначений механізм отримання згоди від клієнта за допомогою авторизації за допомогою мобільного телефону і ОТП-пароля (одноразового цифрового пароля). Згоду клієнта може бути підтверджено, крім іншого: документом на паперовому носії з реквізитами, що дозволяють ідентифікувати цей документ; документом в електронному вигляді із застосуванням електронного/електронного цифрового підпису; проведенням клієнтом банківських операцій, отриманням банківських послуг, яке супроводжується оформленням касових документів; введенням пін-коду, паролів доступу до додатку, використання біометричних даних Клієнта (відбитків пальців, в тому числі за допомогою технології TouchID або розпізнавання обличчя, в тому числі за допомогою технології FaceID).
У пункті 6 Умов визначений порядок використання електронного підпису. Банк та клієнт погодили, що всі правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися сторонами або кожною стороною окремо з використанням удосконаленого електронного підпису (ЕП) у мобільному додатку. Удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. 
Пунктами 2.1, 2.4, 2.5 пункту 2 розділу ІІ Умов визначено, що для надання послуг банк видає клієнту картку. Підписанням Анкети-заяви клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг «Моnоbаnк». Датою укладення Договору є дата підписання Клієнтом Анкети-заяви та отримання картки. Платіжна карта передається клієнту не активованою. Платіжна картка активується банком при додаванні інформації з картки в мобільний додаток з авторизацією за номером телефону. З метою ідентифікації клієнта при проведенні операцій з використанням картки при активації картки встановлюється ПІН-код. ПІН-код є аналогом власноручного підпису клієнта. Клієнт погоджується, що використання карти і правильного ПІН-коду є належною і достатньою ідентифікацією держателя платіжної картки.
Як вбачається з матеріалів справи, Куліков О.А. 15 грудня 2018 року підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг (надалі-Анкета) в рамках проекту «Monobank», яка разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (надалі - Договір), з чим особисто погодився відповідач, підписуючи цей Договір (п.2 Анкети) (а.с. 62).
Згідно з умовами договору відповідач підтвердив, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, отримав їх примірники у мобільному додатку, вони відповідачу зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Крім того, він беззастережно погодився, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Повідомлення про зміну дозволеного кредитного ліміту банк надсилає клієнту у мобільний додаток (п. 3 Анкети).
Підписанням анкети-заяви відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення дій згідно з договором. Визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях (п. 6 Анкети).
Відповідно до п.п. 10-11 Анкети, ОСОБА_1 надав право та доручив АТ «Універсал банк» здійснювати договірне списання коштів з усіх його рахунків, відкритих в банку, без додаткових розпоряджень, для погашення будь-яких грошових зобов`язань перед банком, що випливають з умов Договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений між ним та банком. Усе листування щодо цього договору відповідач просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору.
Підписання анкети здійснено відповідачем за допомогою власноручного підпису.
До позовної заяви позивачем долучено Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank Universal Bank (а.с. 16-28), Тарифи Чорної картки monobank (а.с.29-30), Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank (а.с. 31-33). Вказані документи відповідачем не підписані.
Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором АТ «Універсал Банк» виконав своєчасно і повністю, надавши кредит в повному обсязі.
Так, з довідки АТ «Універсал банк» про наявність рахунку від 19 вересня 2024 року вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 було відкрито рахунок № НОМЕР_2 (чорна картка НОМЕР_1 ), зі строком дії останньої - до листопада 2024 року (а.с. 87).
Відповідно до довідки АТ «Універсал Банк» про розмір встановленого кредитного ліміту від 19 вересня 2024 року, розмір кредитного ліміту клієнта ОСОБА_1 через мобільний застосунок за Договором від 15 грудня 2018 року за карткою НОМЕР_1 неодноразово змінювався. Останній розмір кредитного ліміту станом на 20 жовтня 2020 року склав 38 000,00 грн. (а.с. 88).
Як вбачається з виписки по картці клієнта ОСОБА_1 від 19 вересня 2024 року за період з 27 грудня 2018 року по 29 квітня 2024 року, останній користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за договором, банком змінювався розмір кредитного ліміту, нараховувалися відсотки та кешбек за користування кредитними коштами, що підтверджує наявність між сторонами кредитних зобов`язань (а.с. 63-86).
З розрахунку заборгованості за договором б/н від 15 грудня 2018 року вбачається, що станом на 26 травня 2024 року заборгованість ОСОБА_1 за наданим кредитом склала 53 111,71 грн (тіло кредиту) (а.с. 8-14).
Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються такими правовими нормами.
Згідно положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до положень ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно зі ст. 629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.
На час розгляду справи договір, за яким відповідач отримав кредит, є чинним.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку банку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а також те, що факт отримання кредиту та його розмір відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, апеляційний суд погоджується із висновком суд першої інстанції щодо обов`язку виконання боржником зобов`язання з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, що складається з тіла кредиту.
Такі висновки узгоджуються з практикою ВС у постанові від 12 лютого 2020 року у справі №365/159/19, а також від 02 грудня 2020 року у справі №161/5267/20, від 18 травня 2022 року у справі №697/302/20 та свідчать про правильне вирішення спору у справі судом першої інстанції. Адже наявність відповідних правовідносин між сторонами підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами.
У даній справі, з урахуванням того, що в анкеті-заяві від 15 грудня 2018 року процентна ставка не зазначена, крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про сплату відсотків за користування кредитними коштами, про стягнення яких просить банк у справі, списання банком внесених на погашення боржником коштів в рахунок погашення відсотків за користування кредитом є неправомірним та безпідставним.
Встановивши, що анкета-заява не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, а суми надходжень, які вносилися відповідачем на погашення заборгованості, були розподілені банком в тому числі на погашення таких відсотків, суд вірно провів власний розрахунок, зарахувавши внесені ОСОБА_1 кошти на погашення саме тіла кредиту, та визначив різницю між витратами клієнта та внесеними ним коштами згідно з даними виписки у розмірі 9 171,98 грн.
Доводи апеляційної скарги про те, що Умови та правила надання банківських послуг є публічно доступними та загальновідомими, зважаючи на велику клієнтську базу банку, апеляційний суд відхиляє, оскільки вказані доводи не спростовують імперативні приписи ст. 1055 ЦК України про те, що кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Крім того, зважаючи на специфіку кредитних правовідносин, а саме необхідність застосування точних та обґрунтованих розрахунків для визначення розміру платежу по кредиту у аспекті встановленого розміру кредитного ліміту, строків та порядку здійснення платежу та застосовуваних кредитних ставок, які є змінними, зважаючи на можливе прострочення з боку позичальника дотримання строків грошового платежу по кредиту на користь банку, позивач безпідставно зазначає про загальновідомий характер умов кредитування банку.
Вказівка у анкеті-заяві на ознайомлення з умовами кредитування та зобов`язання відслідковувати їх зміни не може належним чином підтверджувати доведення до відома позичальника, зокрема, відсоткової ставки по кредиту, що має здійснюватися у письмовій формі, так як є складовою частиною правовідносин за кредитним договором.
Належних та допустимих доказів щодо узгодження між сторонами розміру відсоткової ставки за користування кредитними коштами шляхом обміну повідомленнями у мобільному додатку з підтвердженням надання позичальнику відомостей про порядок нарахування та сплати відсотків за кредитом позивач суду не надав.
При цьому Умови і правила, Тарифи, Паспорт кредиту та таблиці до нього, не можна вважати умовами кредитного договору між сторонами, погодженими письмово, оскільки їх редакція є змінною, що підтверджується відомостями веб-сайту позивача, та відповідні умови позичальником підписані не були.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Суд першої інстанції правильно визначився з правовідносинами, що виникли в даному випадку та застосував закон, що їх регулює. За наслідком апеляційного перегляду порушень матеріального чи процесуального закону судом першої інстанції не встановлено.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвалене у справі судове рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає.
Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, то відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України в такому разі розподіл судового збору не проводиться.
Керуючись ст. ст. 35, 258, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» – залишити без задоволення.
Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 грудня 2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України. 

Судді