Справа № 361/8473/25 
Провадження № 2-о/361/182/25 
29.12.2025 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
29 грудня 2025 року м. Бровари 
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі: 
головуючої судді Гізатуліної Н.М. 
за участю секретаря судового засідання Чуняк В.В. 
розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Великодимерська селищна рада Броварського району Київської області, про встановлення факту батьківства посмертно, -
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 подала до суду зазначену заяву.
Заяву мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер її фактичний батько – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
За фактом смерті ОСОБА_2 державним нотаріусом Першої броварської державної нотаріальної контори Київської області Журавською В.В. заведена спадкова справа.
Відповідно до заповіту від 23 квітня 2024 року, посвідченого старостою Жердівського старостинського округу виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області Зубко Т.П., зареєстрованого в реєстрі за № 4-14, спадкодавець ОСОБА_2 все належне йому майно заповів онукам: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Проте, за результатами розгляду її заяви, як законного представника неповнолітніх спадкоємців за заповітом про прийняття спадщини, державний нотаріус Першої броварської державної нотаріальної контори Київської області Журавська В.В., відмовила у видачі свідоцтв про праву на спадщину, у зв`язку із тим, що відсутні документи, які б підтверджували родинні зв`язки між спадкодавцем та спадкоємцями.
Зазначила, що під час спільного проживання, без реєстрації шлюбу, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 у них народилася донька – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Запис про батька дитини записано за вказівкою матері.
За життя, ОСОБА_2 добровільно, публічно та беззаперечно визнавав, що батьком ОСОБА_6 , виявляв батьківську турботу, увагу та здійснював повне матеріальне утримання. 
Після народження дитини та надалі, ОСОБА_5 вела анисоціальний, аморальний спосіб життя, систематично вживала алкогольні напої, сімейні та материнські обов`язки не виконувала, що стало причиною, у середині 1997 року, припинення фактичних шлюбних відносин між нею та ОСОБА_2 .
Після припинення фактичних шлюбних відносин, донька ОСОБА_6 залишилася проживати у родині фактичного батька ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , разом із дідом ОСОБА_7 , бабою ОСОБА_8 та дядьком ОСОБА_9 .
З акту обстеження житлових умов від 15 липня 1998 року вбачається, що ОСОБА_5 залишила у семимісячному віці доньку ОСОБА_6 на утримання фактичного батька дитини – ОСОБА_2 , без подальшого відвідування матір`ю своєї дитини та надання нею допомоги на утримання дитини. ОСОБА_2 рекомендовано встановлення батьківських прав щодо доньки та звернення щодо позбавлення ОСОБА_5 материнських прав. 
Надалі ОСОБА_6 проживала у сім`ї свого фактичного батька, а рішенням виконавчого комітету Жердівської сільської ради Броварського району Київської області від 13 серпня 2001 року № 36 ОСОБА_8 призначено опікуном ОСОБА_6 у зв`язку з невиконанням матір`ю дитини свої обов`язків та її фактичною відсутністю за місцем проживання неповнолітньої дитини.
З огляду на систематичне, багаторічне ухилення матір`ю дитини батьківських обов`язків, орган опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області у 2004 році подав до суду позов про позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав відносно її дочки ОСОБА_6 . 
Рішенням Броварського міського суду Київської області від 28 лютого 2005 року у справі № 2-2049/05 позов органу опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області про позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав відносно її дочки ОСОБА_6 задоволений.
Таким чином, з народження і до травня 2016 року ОСОБА_6 проживала у родині її фактичного батька ОСОБА_2 , яка займались її вихованням, утриманням. 
14 травня 2016 року ОСОБА_6 та ОСОБА_10 зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище дружини – « ОСОБА_11 ». У шлюбі народилися ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
ОСОБА_2 забезпечував організацію весілля та здійснював оплату урочистої події. 
За життя ОСОБА_2 ставився до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як до онуків, виявляв постійну турботу, приймав участь у їх вихованні, вітав зі святами, намагався проводити із ними якомога більше часу, що у свою чергу обумовило ставлення до нього, як до діда по материнській лінії. 
Відтак, ставлення ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як до онуків, характерно виразилось саме під час складання ним заповіту, згідно з якого спадкодавець все належне йому майно заповів у різних частках на користь онуків. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, організацією його поховання займалась ОСОБА_1 та її чоловік. 
Вважає, що сукупність наведених фактів підтверджує у достатній мірі батьківство ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо неї – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . 
На підставі викладеного просила суд установити посмертно факт батьківства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо неї – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . 
Ухвалою суду від 01 вересня 2025 року відкрито провадження у справі у порядку окремого провадження, призначено судове засідання на 18 листопада 2025 року о 12 год. 00 хв., витребувано у Першої броварської державної нотаріальної контори Київської області копію матеріалів спадкової справи № 484/2024, заведену 05 грудня 2024 року, номер у спадковому реєстрі 73402544 щодо майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Розгляд справи відкладався неодноразово. 
У судовому засіданні представник ОСОБА_1 – адвокат Загоруйко С.Ю. підтримав вимоги заяви та просив суд їх задовольнити, враховуючи, що надані у сукупності докази із народження ОСОБА_1 та до смерті ОСОБА_2 , підтверджують факт його батьківства щодо заявниці. 
Заінтересована особа Великодимерська селищна рада Броварського району Київської області у судове засідання свого представника не направила. Суд враховує клопотання заінтересованої особи про розгляд справи без участі її представника. 
Суд, заслухавши представника заявниці, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, встановив наступне. 
Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_7 у с. Велика Димерка Броварського району Київської області народилась ОСОБА_6 , актовий запис № 103 від 27 грудня 1996 року, батьками якої є: ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 . 
Відповідно до довідки від 11 серпня 2006 року № 3.57/334, яка видана Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_8 , у книзі реєстрації актів народження у виконкомі Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області 27 грудня 1996 року проведено запис № 103 про народження ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 . Батьки: батько – ОСОБА_12 , мати – ОСОБА_5 . Відомості про батька записані за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.
Як вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Згідно з актом обстеження матеріально-житлових умов від 15 липня 1998 року разом із ОСОБА_2 проживає його фактична дочка ОСОБА_6 , 1996 року народження, яку йому залишила його співмешканка, жителька с. Велика Димерка ОСОБА_5 , 1973 року народження.
ОСОБА_2 проживає разом із фактичною дитиною, на житловій площі свого батька ОСОБА_7 у АДРЕСА_1 .
ОСОБА_5 залишила дочку ОСОБА_6 у семимісячному віці, з того часу вона дочку не навідує, коштів на її утримання не надає, на звернення не відгукується. Дівчинка повністю знаходиться на утриманні свого фактичного батька ОСОБА_2 . 
Комісія вважає за доцільне надати можливість ОСОБА_2 встановити батьківські права щодо його фактичної дочки ОСОБА_6 , та позбавити батьківських прав ОСОБА_5 , у зв`язку з їх невиконанням протягом майже 2-ох років. 
Відповідно до довідки від 01 липня 1998 року № 557, яка видана Жердівською сільською радою Броварського району Київської області, ОСОБА_2 , проживає у с. Михайлівка на житловій площі свого батька ОСОБА_7 . На його утриманні знаходиться дочка – ОСОБА_6 , 1996 року народження. Мати його дочки – ОСОБА_5 , 1973 року народження від дитини відмовилася повністю.
Довідкою від 13 грудня 2000 року № 823, яка видана Жердівською сільською радою Броварського району Київської області, також підтверджується, факт виховання дочки ОСОБА_2 .
Згідно з актом обстеження від 13 грудня 2000 року ОСОБА_2 проживає у будинку батьків. Склад сім`ї: дружина – ОСОБА_13 , 1975 року народження, дочка – ОСОБА_6 , 1996 року народження, батько – ОСОБА_7 , 1939 року народження, мати – ОСОБА_8 , 1951 року народження, брат – ОСОБА_9 , 1969 року народження. 
Відповідно до акту від 01 серпня 2001 року ОСОБА_8 опікає дитину ОСОБА_6 , яка проживає в сім`ї з дня народження. 
Рішенням Виконавчого комітету Жердівської сільської ради Броварського району Київської області від 13 серпня 2001 року № 36 призначено ОСОБА_8 опікуном над неповнолітньою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
13 серпня 2001 року ОСОБА_8 видане посвідчення № НОМЕР_3 про те, що вона дійсно призначена опікуном над неповнолітньою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Крім того, факт перебування ОСОБА_6 на утриманні ОСОБА_8 підтверджується і довідками Жердівської сільської ради Броварського району Київської області від 01 липня 2004 року № 410., 30 вересня 2009 року № 480.
Рішенням Броварського міського суду Київської області від 28 лютого 2005 року у справі № 2-2049/05 задоволений позов органу опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_5 позбавлена батьківських прав відносно її дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
14 травня 2016 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , Виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області зареєстрований шлюб, актовий запис № 8. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини – « ОСОБА_11 ».
У шлюбі народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Заявницею надані світлини на яких зображено, зокрема її весілля, за участю родини ОСОБА_14 , а також світлини ОСОБА_2 разом із дітками ОСОБА_1 . 
23 квітня 2024 року ОСОБА_2 склав заповіт, який посвідчений старостою Жердівського старостинського округу виконавчого комітету Великодимерської селищної ради, зареєстрований у реєстрі за № 4-14, відповідно до якого він все своє майно заповів онукам ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 .
ОСОБА_10 провів похорони свого тестя ОСОБА_2 за власний рахунок, що підтверджується довідкою виконкому Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області від 18 листопада 2024 року № 314. 
Батько ОСОБА_2 – ОСОБА_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , свідоцтво про смерть серія НОМЕР_5 , мати ОСОБА_2 – ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , свідоцтво про смерть серія НОМЕР_6 .
Як вбачається із Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 05 грудня 2024 року № 79429679, після смерті ОСОБА_2 у Першій броварськійдержавній нотаріальній конторі Київської області заведена спадкова справа № 484/2024 від 05 грудня 2024 року. 
Постановою від 10 червня 2025 року нотаріус Першої броварськоїдержавної нотаріальної контори Київської області В. Журавська відмовила ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у видачі свідоцтв про право на спадщину на майно, що належить ОСОБА_2 до встановлення факту родинних стосунків у судовому порядку. 
Відповідно до спадкової справи № 484/2024 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , заяву про прийняття спадщини в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подала їх мати ОСОБА_1 . 
Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
З огляду на ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.
Згідно із ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 дійшла висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125,130 Сімейного кодексу України (далі – СК України).
Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою.
Відповідно до змісту ч.1, ч. 2 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.
Відповідно до ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.
Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта.
Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).
Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання батьківства.
Відтак, при розгляді спору щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змісту ст. 130 СК України, відповідно до якої підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку проте, що встановлення факту батьківства має для заявниці юридичне значення, оскільки надасть можливість для реалізації права на спадкування її дітей, належними у справі доказами у сукупності підтверджується факт батьківства ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Спору про право суд не вбачає.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та підлягає задоволенню. 
Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76, 258, 259, 263-265, 268, 273, 294, 315, 354 ЦПК України, 
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Великодимерська селищна рада Броварського району Київської області, про встановлення факту батьківства посмертно – задовольнити. 
Установити посмертно факт батьківства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . 
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи: 
Заявниця: ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .
Заінтересована особа: Великодимерська селищна рада Броварського району Київської області, місце знаходження: Київська область, Броварський район, с-ще Велика Димерка, вул. Бобрицька, буд. 1, код ЄДРПОУ 04363834.
Суддя Н.М. Гізатуліна