ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ 
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2026 року 
м. Чернівці
справа № 725/9336/24
провадження 22-ц/822/541/26
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кулянди М.І.,
суддів: О.О. Одинака, Н.К. Височанської,

учасники справи:
позивач ОСОБА_1 ,
відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, 
апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Чернівецького районного суду м.Чернівці від 14 січня 2026 року,
головуючий в суді першої інстанції суддя Войтун О.Б.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
В жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про стягнення грошових коштів.
Посилалася на те, що вона є спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_2 ..
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі №600/2367/23-а задоволено позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, щодо не проведення перерахунку та виплати з 01грудня 2019 року йому пенсії, на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернівецькій області» за № 33/46-2447/7171 від 27 березня 2023 року та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області провести з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії, відповідно до статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції», на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернівецькій області» за № 33/46-2447/7171 від 27 березня 2023 року.
Головним Управлінням Пенсійного фонду України, на підставі вищевказаного рішення було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 , однак грошові кошти виплачені в добровільному порядку не були.
Відповідно до наданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області довідки сума, недоотриманої за життя ОСОБА_2 пенсії, становить 245 330 гривень 22 копійки.
Також 18 січня 2024 року у справі № 600/7729/23-а було задоволено позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, яким визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови у поновленні виплати з 01 жовтня 2021 року щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2 000 гривень, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області відновити нарахування та виплатити ОСОБА_2 , з 01 жовтня 2021 року щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2 000 гривень, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.
Головним управлінням Пенсійного фонду України, на підставі вищевказаного рішення було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 , однак грошові кошти виплачені в добровільному порядку не були.
Відповідно до наданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області довідки сума недоотриманої за життя ОСОБА_2 пенсії становить 36 000 гривень.
Загальна сума недоотриманої за життя ОСОБА_2 пенсії становить 281 330 гривень 22 копійок.
Оскільки, в силу вимог статті 1227 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, входять до складу спадщини, то дії відповідача, який перешкоджає йому як спадкоємцю у реалізації права на спадщину у вигляді невиплаченої доплати до пенсії спадкодавця, вважає протиправними.
Просила суд стягнути з Головного управління Пенсійного Фонду України у Чернівецькій області на її користь недоодержану за життя ОСОБА_2 пенсію у розмірі 245 330 гривень 22 копійки, за рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року №600/2367/23-а та за рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 січня 2024 року №600/7729/23-а в розмірі 36 000 гривень. Вирішити питання про розподіл судових витрат.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Чернівецького районного суду м.Чернівці від 14 січня 2026 року позов задоволено.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 недоодержану її чоловіком ОСОБА_2 , за життя, у зв`язку з його смертю, пенсію, в сумі 245 330 гривень 22 копійки за рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі № 600/2367/23-а.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 недоодержану її чоловіком ОСОБА_2 , за життя, у зв`язку з його смертю, пенсію, в сумі 36 000 гривень за рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 січня 2024 року у справі №600/7729/23-а. 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Ухвалюючи рішення у справі про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач, яка є спадкоємцем ОСОБА_2 за законом, у встановленому законом порядку прийняла спадщину та набула право на отримання невиплаченої спадкодавцю пенсії у повному обсязі. 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. 
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апелянт у своїй апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає про те, що Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишились неодержаними, у зв`язку з його смертю.
Зауважує, що такий підхід до врегулювання даних правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.
За позицією відповідача, у разі переходу до вказаних осіб належних спадкодавцеві соціальних виплат, відповідні правовідносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права.
Наголошує, що в даному випадку, право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально встановлений законом порядок, який визначений виключно статтею 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Зазначає, що за приписами статті 61 вказаного Закону, оспорювана сума не включається до складу спадщини і виплачується тим членам сім`ї пенсіонера, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте, батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
Додає, що зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Грошові кошти у вигляді заборгованості по пенсії не є власністю Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області та не знаходяться на його рахунках, тому виконання судового рішення в повному обсязі можливе лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету.
Позиція апеляційного суду
Обставини справи, встановлені судом першої та апеляційної інстанцій
ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 з 12 червня 2008 року (а.с.10).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер (а.с.11-13).
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі №600/2367/23-а зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області провести з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 , відповідно до ст.43,63 Закону України «про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» на підставі довідки Державної Установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернівецькій області», за №33/46-2447/7171 від 27 березня 2023 року з врахуванням раніше виплачених сум (а.с.20-23).
Згідно розрахунку здійсненого автоматизованою системою розрахунку пенсій здійсненого, на підставі рішення суду, за період з грудня 2019 року по вересень 2023 року, ОСОБА_2 підлягало до виплати 245 330 гривень 22 копійки (а.с.28).
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 січня 2024 року у справі №600/7729/23-а зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 з 01 жовтня 2022 року щомісячну доплату у розмірі 2 000 гривень, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум (а.с.27-27).
Згідно розрахунку здійсненого автоматизованою системою розрахунку пенсій здійсненого, на підставі рішення суду, за період з жовтня 2022 року по березень 2024 року ОСОБА_2 підлягало до виплати 36 000 гривень. (а.с.29).
У відповідь на звернення ОСОБА_1 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області листом від 13 травня 2024 року №2400-1703-8/20232 повідомило ОСОБА_1 , що оскільки ОСОБА_2 здійснено перерахунок пенсії, за рішенням суду, про що внесено відповідні відомості про стягувача до реєстру, виплата може бути здійсненна, на підставі ухвали суду про заміну сторони виконавчого провадження (а.с.16)
На повторне звернення ОСОБА_1 26 липня 2024 року отримала аналогічну відповідь (а.с.19).
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд та застосовані норми права
Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За приписами статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті,
Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України(стаття 1219 ЦК України).
Згідно зі статтею 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.
Верховний Суд у постанові від 14 лютого 2022 року у справі №243/13575/19 зазначив, що тлумачення ст.1227 ЦК України доводить, що цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (ст.1227 ЦК) та додаткового юридичного факту смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (ст.1224), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (ст.1241 ЦК), задоволення вимог кредиторів (ст.1281 ЦК). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом.
Положення ч.ч.2, 3 ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.
Таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23.09.2020 року (справа №428/6685/19).
Відповідно до ч.1ст.91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.
Згідно зі ст.46 цього ж Закону, нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що спадщина є сукупністю прав та обов`язків, які в разі смерті фізичної особи (спадкодавця) переходять від нього до інших осіб (спадкоємців). Об`єктом спадкування можуть бути лише права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент його смерті. Право на спадщину переходить лише до спадкоємців, які прийняли спадщину в установленому порядку.
Суми пенсії, які не були одержані спадкодавцем за життя, входять до складу спадщини за сукупності наступних умов: спадкодавець за життя мав право на їх одержання та не реалізував це право; після смерті спадкодавця відсутні члени його сім`ї (або їх неможливо встановити).
Судом встановлено, що за життя ОСОБА_2 не було виплачено нараховану, згідно з рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі № 600/2367/23-а та рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 січня 024 року у справі №600/7729/23-а, пенсію у розмірі 245 330 гривень 22 копійки та 36 000 гривень, а оскільки ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом після смерті свого чоловіка, яка прийняла спадщину, тому вищевказані пенсійні виплати увійшли до складу спадщини.
За таких обставин, суд першої інстанції правомірно виходив із того, що Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області зобов`язане виплатити ОСОБА_1 недоотриману ОСОБА_2 , за життя, суму пенсії, яка була йому нарахована. Інших осіб (членів сім`ї, спадкоємців), які б звертались до відповідача з такою вимогою, немає.
Вказаний підхід також застосований Верховним Судом, зокрема, у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі №355/323/17, від 16 грудня 2020 року у справі №428/12730/19, де суд, вирішуючи питання наявності у особи права на отримання нарахованої, але невиплаченої пенсії (доплат до пенсії) її померлого чоловіка, вказав, що аналіз ст.ст.1218,1219,1227 ЦК України свідчить, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але неодержаної пенсії (доплат до пенсії). Суд виходив із того, що визначальним є те, чи були такі виплати нараховані спадкодавцеві за життя, оскільки лише за умови, що такі суми були нараховані за життя, проте, не отримані спадкодавцем, вони можуть увійти до складу спадщини. При цьому, позивач, як спадкоємець за законом, в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті чоловіка, а тому набула права на отримання нарахованої, але невиплаченої пенсії (доплат до пенсії). Суд також наголосив, що стягнення у судовому порядку нарахованої на підставі вказаних рішень, але невиплаченої спадкодавцю за життя суми пенсії, не призведе до подвійного стягнення з держави одних і тих самих сум.
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про наявність правових підстав для відмови в позові з посиланням на вимоги статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з огляду на наступне.
Відповідно до статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте, батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше шести місяців після смерті пенсіонера.
Норми статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не можуть бути прийняті до уваги, оскільки прямо суперечать статті 1227 ЦК України та вказаним вище спеціальним нормам пенсійного законодавства з цього питання.
Враховуючи вказані норми матеріального права, встановивши, що суми доплат до пенсії, що належали ОСОБА_2 , залишилися неодержаними ним, у зв`язку з його смертю, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що його дружина ОСОБА_1 успадкувала належні спадкодавцю суми доплат до пенсії, відповідно до положень статті 1227 ЦК України.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду першої інстанції щодо їх оцінки.
Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, апеляційний суд не встановив.
Апеляційний суд враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За викладених обставин, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення.
Рішення Чернівецького районного суду м.Чернівці від 14 січня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
Дата складання повної постанови – 23 квітня 2026 року.
Головуючий М.І. Кулянда
Судді: О.О. Одинак
Н.К. Височанська