Справа № 161/6988/26 
Провадження № 2-о/161/305/26

ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2026 року Луцький міськрайонний суд Волинської області 
в складі: головуючої – судді Плахтій І.Б.
з участю секретаря судових засідань – Маєвської Х.Ю.
представника заявника – ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа – ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В:

31 березня 2026 року ОСОБА_2 через свого представника звернулась до суду з заявою про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_3 . Зазначає, що ОСОБА_2 з березня 2026 року є потерпілою від домашнього насильства, що здійснюється відносно неї її рідним сином ОСОБА_3 05 березня 2026 року близько 18 години ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 під час конфлікту та сварки наніс кулаками серію ударів в ділянку обличчя та тулуба своїй матері, ОСОБА_2 , внаслідок чого остання отримала забійні рани чола та тім?яної ділянки, забій грудної клітки та правого колінного суглобу. Факт вказаного підтверджується витягом з ЄРДР від 06 березня 2026 року та довідкою №2583 від 06 березня 2026 року, виданою КП «Медичне об?єднання Луцької міської територіальної громади». У подальшому, 24 березня 2026 року в період часу з 07 год 30 хв по 08 год 15 хв ОСОБА_3 діючи умисно та незаконно проник на територію домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , чим порушив право на недоторканість житла своєї матері ОСОБА_2 . Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 була зарахована до відділення «Притулок для осіб, які постраждали від домашнього насильства та/або насильства за ознакою статі» Волинського обласного центру соціально-психологічної допомоги, що підтверджується довідкою від 25 березня 2026 року № 05/01.60/02. У зв?язку з тим, що чоловік ОСОБА_5 та її другий син, які проживали разом із нею за вищенаведеною адресою у с. Гірка Полонка, проходять військову службу у ЗСУ та не можуть захистити матір, ОСОБА_3 впевнений у своїй безкарності, а його агресія щоразу посилюється. Зважаючи на викладене, вірогідність продовження та повторного вчинення насильства ОСОБА_3 , а також настання тяжких наслідків для здоров?я ОСОБА_5 є дуже високою. На підставі викладеного просить суд видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 і покласти на нього такі обов`язки: заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці проживання з ОСОБА_2 ; заборонити ОСОБА_3 наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання ОСОБА_2 ; заборонити ОСОБА_3 вести телефонні переговори або контактувати з ОСОБА_2 через інші засоби зв?язку особисто і через третіх осіб, строком на 6 місяців; заборонити ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_2 , якщо вона за власним бажанням перебуватиме у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, строком на 6 місяців.
У судовому засіданні 01 квітня 2026 року заявниця вимоги заяви про видачу обмежувального припису підтримала у повному обсязі. Суду пояснила, що проживає разом із невісткою (дружиною старшого сина, який зараз проходить військову службу) та онуком. Зазначила, що її молодший син, ОСОБА_6 , після повернення з війни у 2024 році почав зловживати алкогольними напоями та, зі слів, вживати наркотичні засоби, у зв?язку з чим його поведінка стала агресивною. Пояснила, що у березні 2026 року ОСОБА_6 неодноразово приходив до місця їх проживання, поводився агресивно, вимагав ключі від автомобіля, вибив вікно у будинку.Також, зазначила, що 05 березня він застосував до неї фізичне насильство. У цей час у будинку перебувала її невістка, яка є вагітною, і внук. Крім того, 17 березня він знову приходив за грошима і документами, однак вона, з метою уникнення конфлікту, одразу викликала поліцію. З 18 березня 2026 року вони змушені проживати у Притулку для осіб, які постраждали від домашнього насильства, де перебувають і на даний час. Також, зазначила, що 24 березня, після встановлення камер відеоспостереження, було виявлено, що ОСОБА_6 знову приходив до будинку у їх відсутність. Наголосила, що вони побоюються за своє життя та здоров?я, у зв?язку з чим вимушені користуватися засобами особистого захисту.
Представник заявника – адвокат Наумчук І.П. заяву про видачу обмежувального припису підтримав та просив її задовольнити у повному обсязі.
Заінтересована особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився.
Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до наступних висновків.
Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.
Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб.
Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду.
Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 . 
У своїй заяві про видачу обмежувального припису ОСОБА_2 зазначила, що ОСОБА_3 вчиняє стосовно неї домашнє насильство, зокрема, завдає тілесних ушкоджень.
Із копії витягу з ЄРДР вбачається, що за заявою ОСОБА_2 про нанесення їй 05 березня 2026 року ОСОБА_3 ударів в ділянку обличчя та тулубу відкрите кримінальне провадження №12026035610000051 за ч.1 ст. 126 КК України, яке зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 06 березня 2026 року.
До матеріалів заяви додано довідку КП «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади» від 05 березня 2026 року, з якої вбачається що ОСОБА_2 встановлено діагноз забійні рани чола та тімяної ділянки; забій грудної клітки та правого колінного суглобу. Анамнез: побив син вдома.
Крім того, з копії витягу з ЄРДР вбачається, що за заявою ОСОБА_2 про незаконне проникнення ОСОБА_3 24 березня 2026 року на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , чим порушено її право на недоторканість житла, відкрите кримінальне провадження №12026035610000069 за ч.1 ст. 162 КК України, яке зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 24 березня 2026 року.
З довідки №05/01.60/2 від 25 березня 2026 року вбачається, що 18 березня 2026 року ОСОБА_2 зарахована до відділення Притулок для осіб, які постраждали від домашнього насильства та/або насильства за ознакою статі» Волинського обласного центру соціально-психологічної допомоги. Проживає на умовах тимчасового перебування, як особа, яка постраждала від домашнього насильства.
Розділом IV глави 13 ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.
Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі – Закон).
Пунктами 3, 4, 7, 8, 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство – форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.
Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.
Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.
Враховуючи положення ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.
Частиною 2 ст. 3 Закону визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких – батьки (мати, батько) і дитина (діти).
Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов?язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.
Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.
Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.
На переконання суду та у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», в ході розгляду даної справи знайшли своє підтвердження факти вчинення ОСОБА_3 стосовно заявниці домашнього насильства, а тому існують усі підстави вважати, що дії останнього свідчать про наявність ризиків настання тяжких наслідків для  ОСОБА_2  у зв?язку з чим суд вважає за доцільне видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_3 .
Суд вважає, що такі заходи матимуть превентивний характер з метою недопущення більш негативних явищ щодо ОСОБА_2 , які існують у її взаємовідносинах із ОСОБА_3 .
За таких обставин суд приходить до висновку, що заявлені ОСОБА_2 вимоги про видачу обмежувального припис підлягають до задоволення.
На підставі Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 259, 263-265, 350-1 – 350-6 ЦПК України, суд, –

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа – ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису – задовольнити.
Видати обмежувальний припис строком на 6 (шість) місяців стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і встановити такі заходи тимчасового обмеження прав та покласти на нього такі обов`язки: 
- заборонити перебувати в місці проживання з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 ;
- заборонити наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 ;
- заборонити вести телефонні переговори або контактувати з ОСОБА_2 через інші засоби зв?язку особисто і через третіх осіб; 
- заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_2 , якщо вона за власним бажанням перебуватиме у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.
Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.
Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заявник: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Заінтересована особа: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: невідомо.
Рішення у повному обсязі складено 06 квітня 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області  Плахтій І.Б.