УХВАЛА

20 квітня 2026 року

м. Київ

справа № 757/49906/25-ц

провадження № 61-4285ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 13 листопада 
2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 березня 
2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державного агенства лісових ресурсів України, третя особа, - Державна казначейська служба України про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

1. 31 березня 2026 року  ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Печерського районного суду міста Києва від 13 листопада 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 березня 2026 року.

2. Касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених
статтею 392 ЦПК України. 

3. В касаційній скарзі заявник просить про звільнення від сплати судового збору за подачу касаційної скарги на рішення Печерського районного суду міста Києва від 13 листопада 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 березня 2026 року на підставі ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір». Вказує, що досяг пенсійного віку, але Пенсійний фонд України відмовив у нарахуванні пенсії у зв`язку з нестачею страхового стажу, впродовж попереднього календарного року він отримав матеріальну допомогу від благодійних організацій у розмірі 21 600, 00 грн з вирахуванням податків, на підтвердження чого надає Витяг з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми нарахованого доходу за період з січня 2025 року по грудень 2025 року. Вказує, що не може отримувати доходи у зв`язку з тим, що його рахунки заарештовані розпорядженням Міністерства юстиції України, що підтверджується скрин-шот з додатку Приват 24 і на них відсутні кошти. Також вказує, що доказами його майнового стану та арешту рахунків є відомості з реєстру боржників та відкриття виконавчих проваджень за виконавчими листами.

4.  Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

5. Відповідно до змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

6.  Законом України «Про судовий збір» визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.

7. За змістом статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони і особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

8.  Стаття 136 ЦПК України визначає право суду на звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, виходячи із майнового стану сторони, водночас саме стаття 8 Закону України «Про судовий збір», яка є спеціальною, конкретизує порядок, умови такого звільнення і коло осіб, які можуть бути звільнені від сплати судового збору.

9. Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або 2) особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або 4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника.

10. Згідно із частиною другою статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

11. З аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5 вказаного Закону, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду, навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

12. Що ж до самих умов, визначених статтею 8 Закону України «Про судовий збір», вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

13. Європейський суд з прав людини також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення у справі «Креуз проти Польщі», від 19 червня 2001 року).

14. Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення у справах «Княт проти Польщі», «Єдамскі та Єдамска проти Польщі», від 26 липня 2005 року).

15. Для відстрочення сплати судового збору заявник має довести існування фінансових труднощів та такого майнового стану, що надає підстави для відстрочення такій особі сплати судового збору.

16. Надані докази не містять повної інформації про дійсний майновий стан ОСОБА_1 .. Такими доказами, наприклад, можуть бути відомості отримання чи неотримання інших видів доходу, наявність грошових коштів на інших рахунках, наявність майна у власності, довідки про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї чи перебування на утриманні інших осіб, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо. Надані заявником скрин -шоти з мобільного пристрою про арешт рахунків взагалі не ідентифікує, якій саме особі заблоковано рахунки виконавчою службою. Крім того, суд не бере до уваги надані заявником скрин-шоти з мобільного додатку Приват- 24, оскільки банківські документи про залишок коштів на рахунках, про відсутність таких коштів на рахунках тощо, мають бути оформлені згідно чинного законодавства і видаватись саме банківською установою. Разом з тим, подання до суду інформації про відсутність в особи доходів суд сприймає вкрай критично, оскільки це свідчить про приховування від суду дійсного розміру і джерел доходу, адже фізична особа, як суб`єкт соціально-економічних відносин, не може існувати в суспільстві взагалі без жодних доходів.

17. Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду касаційної скарги на рішення суду, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

18. Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір»
визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом
на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

19. Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 

20. Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

21. Позов у цій справі подано у 2025 році та пред`явлено вимоги майнового характеру, а саме позивач просив стягнути з відповідача 
13 872, 00 грн в рахунок відшкодування майнової шкоди та 
10 000 000, 00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

22. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 
1 січня 2025 року становив 3 028 гривень.

23. Розмір судового збору, який підлягав сплаті до суду першої інстанції станом на 2025 рік становив 15 140, 00 грн ( 3 028, 00 грн *5). 

24. Враховуючи вимоги касаційної скарги, заявник за подання цієї касаційної скарги має сплатити судовий збір у розмірі 24 224,00 грн
(15 140, 00 грн * 200 % * 0,8), що не перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

25. Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у
м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

26. Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

27. За таких обставин заявнику необхідно подати до Верховного Суду докази сплати судового збору.

28. Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, вона відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України залишається без руху.

29. Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 13 листопада 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 березня 2026 року залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений судом строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною і підлягатиме поверненню заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш