ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

13 лютого 2026 року	Справа №160/24726/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:головуючого судді Юркова Е.О., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
УСТАНОВИВ:
28 серпня 2025 року ОСОБА_1 в особі представника Єрьоміної Вікторії Анатоліївни звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 з вимогами з урахуванням уточнень від 21.10.2025:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 в періоди з 29 січня 2020 року по 11 серпня 2020 року грошового забезпечення, а також виплачених за вказаний період: грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 р., на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року М 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, з урахуванням раніше виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44;
- зобов`язати Військову частішу НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення за період з 29 січня 2020 року по 11 серпня 2020 року грошового забезпечення, а також виплачених за вказаний період: грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 р., на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, з урахуванням раніше виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач протиправно з 29 січня 2020 року по 11 серпня 2020 року розраховував грошове забезпечення із застосуванням розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на 01.01.2018, що, на думку позивача, призвело до порушення його майнових прав. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.09.2025 року відкрито провадження у адміністративній справі та призначено справу до розгляду без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідачем 26.09.2025 року подано до суду відзив на позов, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що ОСОБА_1 військову службу у військовій частина НОМЕР_1 не проходив та фінансовому забезпеченні не перебував. Окрім того, зазначено, що відповідь на запит від 09.04.2025 року представника позивача адвоката Єрьоміній В.А. стосовно Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцю ОСОБА_1 містить помилкові дані. Помилка при наданні відповіді обумовлена тим, що адвокат не надала із запитом РНОКПП ОСОБА_1 , тому через поширеність вказаного прізвища інформація була надана щодо іншої особи, яка проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , ПІБ якої співпадають із такими даними позивача. Для виправлення вказаної помилки на адресу адвоката Єрьоміної В.А. було направлено додаткову відповідь №7946/1 від 11.09.2025 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.10.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без руху; позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду та для сторін виправлену позовну заяву із: уточненням суб`єктного складу сторін; змісту позовних вимог; викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини, або докази протиправної бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 в періоди з 29 січня 2020 року по 04 серпня 2021 року грошового забезпечення.
На виконання ухвали суду від 14.10.2025 року позивачем 21.10.2025 року було подано до суду відповідну заяву про усунення недоліків позову, в якій зазначено, що позивач з 25 липня 2016 року по 12 серпня 2020 року проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 . Починаючи з 2014 року в Україні почали систематично переходити від польових поштових індексів до уніфікованих номерів військових частин, які починаються з букви "А". Таким чином, А3283 - нова офіційна назва військової частини НОМЕР_2 .
Відповідно ухвалою суду від 22.10.2025 року продовжено розгляд справи №160/24726/25.
Ухвалою суду 09.12.2025 року призначено розгляд адміністративної справи №160/24726/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії за правилами загального позовного провадження, та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.
Протокольною ухвалою суду, оголошеною у судовому засіданні 03.02.2026 року із занесенням до протокол судового засідання, закрито підготовче провадження в адміністративній справі № 160/24726/25 та призначено розгляд справи по суті.
У судове засідання 10.02.2026 року сторони не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 04.02.2026 року представником позивача подано до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника. 10.02.2026 року представником відповідача подано до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника.
За викладених обставин, враховуючи, що в судове засідання прибули не всі особи, що беруть участь у розгляді справи, суд не вбачає підстав для відкладання розгляду справи, та вважає за можливе вирішити справу за наявними у ній доказами у письмовому провадженні за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, відповідно до частин 3 статті 194 та частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 25.07.2016 року був зарахований до особового складу Військової частини НОМЕР_2 – наказ № 249 від 25.07.2016 року, про що міститься відповідний запис в військовому квитку ОСОБА_1 № НОМЕР_3 .
Також згідно даних вказаного військового квитка, 12.08.2020 року ОСОБА_1 зарахований на посаду радіотелеграфіста до Військової частини НОМЕР_4 (наказ № 180 від 12.08.2020 року).
Так, листом Військової частини НОМЕР_1 від 02.05.2025 року № 7946 повідомлено у відповідь на адвокатський запит ОСОБА_2 , що при розрахунку грошового забезпечення ОСОБА_1 було використано прожитковий мінімум для працездатних встановленого осіб встановлений законом на 01 січня 2018 року у розмірі 1762,00 грн.
Проте листом Військової частини НОМЕР_1 від 11.09.2025 року № 7946/1 повідомлено ОСОБА_3 про те, що під час розгляду та надання відповіді на ваш адвокатський запит від 09.04.2025 року в інтересах ОСОБА_1 , у зв`язку зі збігом анкетних даних та не долученням вами РНОКПП ОСОБА_1 допущено технічну помилку. Під час опрацювання позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 та перевірці даних про проходження служби ОСОБА_1 відомостей про виплату встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Кривий Ріг, РНОКПП НОМЕР_5 , військову службу у військовій частині НОМЕР_1 у період з 25.07.2016 по 04.08.2021 роки не проходив та у складі інших підрозділів на фінансовому забезпеченні не перебував.
Також аналогічна інформація надана Військовою частиною НОМЕР_1 в листі, направленому на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Ухвалою суду від 23.10.2015 року витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області індивідуальні відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, форма ОК-5 за період з 29 січня 2020 року по 11 серпня 2020 року. Також витребувано від Міністерства оборони України відомості про місце проходження служби військовослужбовцем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , в період часу з 29 січня 2020 року по 11 серпня 2020 року, і у разі наявності відповідної інформації, надати відомості про військову частину, у якій проходив службу зазначений військовослужбовець, а саме актуальні данні щодо місцезнаходження, ідентифікаційного коду в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та засобів зв`язку (телефонного/електронного/поштового).
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 06.11.2025 року на адресу суду надано індивідуальні відомості про ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, форма ОК-5, за період 2020 рік, згідно яких страхувальником є Державна організація (установа, заклад) - Військова частина НОМЕР_4 (ІК в ЄДРПОУ НОМЕР_6 ).
Листом ІНФОРМАЦІЯ_2 № 765/юр/ НОМЕР_7 від 24.11.2025 року повідомлено суд, що за результатами опрацювання ухвали встановлено, що у Центральному управлінні персоналу штабу ІНФОРМАЦІЯ_3 відсутня інформація про місце проходження військової служби ОСОБА_1 у період з 29.01.2020 по 11.08.2020.
Також, згідно даних з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, форма ОК-5, про індивідуальні відомості про ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , з вересня по грудень (включно) 2020 року страхувальником Військовою частиною НОМЕР_4 (ІК в ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) нарахований заробіток зі сплатою страхових внесків; у період з січня по серпень (включно) 2020 року заробіток не нараховано.
Крім того, представником позивача було надано до суду копію трудової книжки ОСОБА_1 серія НОМЕР_8 , згідно записів якої 20.05.2017 року останній прийнятий на посаду керівника в ВПГО «Слава» (наказ № 10 від 21.05.2017 р.), та 26.08.2020 року звільнений за власним бажанням з ВПГО « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (наказ від 27.08.2020 р.).
Проте, згідно даних з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, форма ОК-5, про індивідуальні відомості про ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , за період з травня 2017 року по серпень (включно) 2020 року заробіток жодним страхувальником зі сплатою страхових внесків не нараховувався; за період січень-квітень 2017 року страхувальником визначено Дочірнє підприємство «Безпека Нова» приватного підприємства «Безпека Нова» (вул. Мануйлова, буд. 22, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50071; ІК в ЄДРПОУ 33575543).
Ухвалою суду від 23.12.2026 року витребувано у Дочірнього підприємства «Безпека Нова» приватного підприємства «Безпека Нова» (вул. Мануйлова, буд. 22, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50071; ІК в ЄДРПОУ 33575543) накази про призначення та звільнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , табелі обліку робочого часу, а також інші документи, які слугували підставою для сплати страхових внесків.
На виконання вказаної ухвали суду Дочірнім підприємством «Безпека Нова» приватного підприємства «Безпека Нова» надано до суду накази «Про прийняття працівників» № 112-К від 13.09.2016 р., згідно з яким ОСОБА_1 з 15.09.2016 р. прийнятий на посаду інспектора мобільної групи реагування, а також наказ «Про звільнення працівників» №71-К від 18.04.2017 р., згідно з яким ОСОБА_1 звільнений з посади інспектора мобільної групи реагування 18.04.2017 р.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Спеціальним законом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців є Закон України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-XII).
Відповідно до статті 1 Закону № 2011-ХІІ соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Відповідно до частини 4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
30.08.2017 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова № 704).
Так, пунктом 3 Постанови № 704 установлено, що виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).
Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі – Порядок № 260).
Відповідно до пункту 1 Порядку № 260, грошове забезпечення згідно з цим Порядком виплачується: військовослужбовцям, які проходять військову службу в апаратах Міністерства оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України, Генеральному штабі Збройних Сил України, органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, військовій частині НОМЕР_9 (далі - військові частини).
Пунктом 3 Порядку № 260 визначено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є:
штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина);
накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження;
накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення;
накази про присвоєння військових звань;
грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Грошове забезпечення, не виплачене своєчасно або виплачене в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього (пункт 14 Порядку № 260).
Отже, виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу може бути здійснення у разі проходження військової служби, зокрема, у військовій частині, тобто фактичної наявності відповідних трудових відносин між особою зі складу, зокрема, військовослужбовців, які проходять військову службу в апаратах Міністерства оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України, Генеральному штабі Збройних Сил України, органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах тощо, а також відповідною військовою частиною.
Проте, як встановлено судом з матеріалів справи, в період з 29 січня 2020 року по 11 серпня 2020 року позивач військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 не проходив. Доказів зворотного позивачем до суду не надано. Натомість надана представником позивача копія трудової книжки ОСОБА_1 серія НОМЕР_8 , свідчить про те, що останній 20.05.2017 року прийнятий на посаду керівника в ВПГО « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (наказ № 10 від 21.05.2017 р.), та 26.08.2020 року звільнений за власним бажанням з ВПГО « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (наказ від 27.08.2020 р.).
З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про помилковість тверджень позивача про наявність протиправної бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не здійснення за період з 29 січня 2020 року по 11 серпня 2020 року нарахувань грошового забезпечення позивачу та отриманих ним виплат, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 01 січня відповідного календарного року.
За приписами статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог частини 2 статті 193, частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення складено у повному обсязі в межах тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.
Керуючись ст. 9, 72-77, 90, 139, 193, 242-243, 245-246, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ПН НОМЕР_5 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; ІК в ЄДРПОУ НОМЕР_10 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Е.О. Юрков