Сарненський районний суд 
Рівненської області 
________________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 572/6762/25 
Провадження № 2/572/997/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2026 року Сарненський районний суд Рівненської області
в складі:
головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.
за участю секретаря судових засідань – МОРОЗ Ю.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Сарни, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 24406,18 грн., та судові витрати.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що 05.02.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено електронний кредитний договір № 4361783 про надання споживчого кредиту, сума кредиту складала 2500 грн. строком на 360 днів з 05.02.2024 року по 30.01.2025 року. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. На підставі погоджених умов, викладених в п.2.1 договору ТОВ «Лінеура Україна» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто під час укладання договору. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконав та надав Відповідачу кредит в сумі 2500 грн. 25.10.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу №25/10/2024, згідно з яким ТОВ «Лінеура Україна» відступило право грошової вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором. Неналежне виконання відповідачем договору призвело до виникнення заборгованості перед фінансовою установою, а тому позивач звернувся до суду із даним позовом.
Відповідно до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.
Заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.4 ст.277 ЦПК України відповідачем суду не подано. 
Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. 
Ухвалою суду від 05 січня 2026 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.
03.02.2026 від АТ КБ «ПриватБанк» на виконання вимог ухвали суду надійшли витребувані судом докази.
Клопотань від сторін не надходило.
Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, є правовідносинами з приводу одержання кредиту.
Судом встановлено, що 05.02.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 , був укладений договір №4361783 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, сума кредиту складала 2500 грн. строком на 360 днів. Періодичність платежів зі сплати відсотків – кожні 30 днів. Стандартна процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується в межах всього строку кредиту. Детальні терміни повернення кредиту та сплати відсотків визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту, що є додатком №1 до договору та паспорті споживчого кредиту . Орієнтована загальна вартість кредиту складає 25000 грн., за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки- 23 132,50 грн.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Як вбачається зі змісту договору, такий підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Також, 05.02.2024 відповідачем було підписано таблицю обчислення загальної вартості кредиту та паспорт споживчого кредиту.
З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про всі умови кредитування, а саме: сукупну вартість кредиту, сплату відсотків та умови повернення кредитних коштів.
З матеріалів справи вбачається, що за інформацією в листі ТОВ «Універсальні платіжні рішення» було успішно переховано кошти в сумі 2500 грн. на платіжну картку НОМЕР_1 . Отже, первісний кредитор ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання щодо надання грошових коштів відповідачу виконав в повному обсязі.
Крім того, згідно з відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» від 03.02.2026 року, наданою на виконання ухвали суду встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку №5457082296458677 на яку 05.02.2024 року здійснено переказ коштів в сумі 2500 грн. 
Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
В абзаці другому частини другої статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).
25 жовтня 2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК» «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу № 25/10/24, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило право вимоги заборгованості за договорами кредиту ТОВ «ФК» «Фінтраст Україна».
Як вбачається з витягу реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «ФК» «Фінтраст Україна» набуло право вимоги та всі права кредитора до ОСОБА_1 за кредитним договором № 4361783.
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Таким чином до позивача, перейшли всі права щодо права вимоги за кредитним договором № 4361783 від 05.02.2024 згідно якого ТОВ «Лінеура Україна» надало відповідачу кредит в сумі 2500 грн.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про відступлення права вимоги, первісним Кредитором ТОВ «Лінеура Україна» направлено повідомлення на електронну адресу боржника про заміну кредитора у зобов`язанні.
Згідно з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
У зв`язку із тим, що відповідач належним чином не виконував своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, відсотків, утворилась заборгованість в розмірі 24406,18 грн, яка складається з: суми кредиту 2496,75 грн; суми процентів за користування кредитом 14604,69 грн нарахованих первісним кредитором та 6054,74 грн. суми заборгованості відсотків нарахованих ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 97 календарних днів та штрафні санкції 1250 грн.
Із досліджених доказів наданих позивачем вбачається, що нарахування процентів здійснювалося в межах строку кредитування.
У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем взятих зобов`язань за кредитним договором.
Таким чином, сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору у вигляді сплати процентів за користування кредитними коштами, конкретні умови кредитування. Відповідачем не виконані взяті на себе зобов`язання за договором тому вимоги позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту, та відсотками знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача штрафних санкцій у розмірі 1250 грн., суд виходить з наступного.
Зі змісту п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України вбачається, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України, що триває станом на теперішній час.
Зважаючи, що Кредитний договір № 4361783 укладений 05.02.2024 року, тобто в період дії воєнного стану в Україні, відповідач звільнений від обов`язку сплати штрафу.
Тому суд, у стягненні з відповідача 1250 грн. штрафу, відмовляє.
Судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, суму отриманих від позивача грошових коштів не повернув, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 23153,18 грн.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Суд звертає увагу, що до матеріалів справи надано докази, які підтверджують сплату позивачем судового збору в сумі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №7852 від 04.12.2025 року .
На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано акт прийому- передачі виконаних робіт згідно договору про надання правової допомоги , копію договору № 10/12-2024 про надання правової допомоги від 10 грудня 2024 року укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» та адвокатом Столітнім М.М.
Одночасно з цим, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним зі складністю справи (справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, без участі сторін, невеликий обсяг досліджуваних доказів), та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 6000,00 грн.
Оскільки, позовні вимоги задоволено частково, тому судові витрати, понесені позивачем, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.
З відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по оплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 2298,03 грн.(23153,18х2422,40:24406,18=2298,03) , витрати на правничу допомогу в розмірі 5691,96 грн. (23153,18х 6000:24406,18=5691,96). 
Керуючись ст.ст.525, 526, 610, 625, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.81, 141, 258-268,280 ЦПК України суд,
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Фінтраст Україна" (ЄДРПОУ 44559822,місцезнаходження за адресою: 03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська,27 прим.2) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Фінтраст Україна" заборгованість за кредитним договором в розмірі 23153 (двадцять три тисячі сто п`ятдесят три) гривні 18 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Фінтраст Україна" 2298 (дві тисячі двісті дев`яносто вісім) гривень 03 копійок понесених судових витрат на оплату судового збору та витрати на правову допомогу, у розмірі 5691 (п`ять тисяч шістсот дев`яносто одна) гривень 96 копійок. 
Рішення може бути оскарженим позивачем в Рівненський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: