Справа № 299/3833/25

П О С Т А Н О В А
Іменем України

16 квітня 2026 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:
судді-доповідача - Кожух О.А.,
суддів   - Мацунича М.В., Собослоя Г.Г.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження, без проведення судового засідання та без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Кредит-капітал», в інтересах якого діє Заведій Катерина Станіславівна, на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15 жовтня 2025 року (головуючий суддя Кашуба А.В.) у справі №299/3833/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в :

Узагальнені доводи позовної заяви

У липні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит-Капітал» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 18960 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27.06.2021 між ТОВ «Мілоан», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №3594733. За умовами договору відповідач погодилась на отримання кредиту в розмірі 4000 гривень.
Зазначає, що ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначені умовами кредитного договору. Вказує, що в порушення укладених умов вказаного договору відповідач ОСОБА_3 не виконала свої зобов`язання - не вносила платежі, передбачені умовами договору. Представник зазначив, що договір сторонами був укладений дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, відповідно до вимог п.6 ч.11 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти договір про видачу кредиту в електронній формі, та його підписання сторонами накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 
Вказує, що 29 вересня 2021 року ТОВ «Мілоан»» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», уклали договір відступлення права вимоги № 76-МЛ. 
Позивач просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість в розмірі 18960 гривень, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 4000 гривень, прострочена заборгованість за сумою відсотків становить 13800 гривень, прострочена заборгованість за комісією - 1160 гривень. 
У позовній заяві представник товариства просив також стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн.
Також представник зазначає, що відповідачу було направлено претензію про погашення кредитної заборгованості, яка відповідачем не виконана.

Короткий зміст рішення, що оскаржується

Заочним рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15 жовтня 2025 року у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит-Капітал`про стягнення боргу відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем не підтверджено достатньою сукупністю належних та допустимих доказів факт виконання кредитором обов`язку надати грошові кошти (кредит) позичальникові, тому і обов`язку повернення кредиту у відповідача немає.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит-Капітал» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15.10.2025 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов ТОВ « ФК «Кредит Капітал».
У апеляційній скарзі відповідач зазначає, що на підтвердження надання відповідачу кредиту позивач надав копію платіжного доручення № 49840073 від 27.06.2021, з якого слідує, що ТОВ «Мілоан» перерахувало на ім`я отримувача ОСОБА_1 на кредит рах. № НОМЕР_1 кредитні кошти в сумі 4000 грн. 00 коп., у дорученні вказано номер транзакції, сума транзакції, дата проведення транзакції та номер картки, на яку перераховані кошти, де зокрема сума транзакції збігається з сумою наданого кредиту, дата проведення транзакції з датою укладеного договору та зазначено частково номер картки, на яку перераховані кошти, який збігається з реквізитами платіжної банківської картки, вказаної в п. 2.1 Договору.
Вказує, що згідно з п. 4.3. Правил, що розміщені на сайті https://miloan.ua, Товариство не отримує реквізитів Банківської карти (повний номер, закінчення дії та CVV код). Для платіжних операцій по картах Товариством використовуються відповідні сертифіковані платіжними системам Visa та MasterCard сервіси, як Liqpay Приватбанку.
Зазначає, що відповідно до п.10 Постанови Правління НБУ «Про затвердження Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит)» від 03 листопада 2021 року №113, перебачено, що договори, умови яких передбачають безготівкове перерахування кредитодавцем коштів у рахунок кредиту на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача, з урахуванням вимог пункту 9 розділу II цього Положення повинні містити номер такого рахунку споживача за стандартом IBAN, сформований відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України з питань запровадження міжнародного номера рахунку, та/або номер такого особистого електронного платіжного засобу споживача у форматі ХХХХ ХХ* *** ХХХХ (перші шість знаків і останні чотири знаки номера електронного платіжного засобу).
Позивач зазначає, що до позовної заяви було надано всі необхідні докази, які були засвідчені засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.
Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем не подано.

Порядок та межі розгляду судом апеляційної скарги

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки ціна позову у даній справі менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і справа не належить до тих справ, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд даної справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія дійшла таких висновків.

Фактичні обставини справи та застосовані норми права

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 27.06.2021 в електронній формі було укладено Договір про споживчий кредит №3594733 між Кредитодавцем ТОВ «Мілоан» та позичальником - фізичною особою на ім`я ОСОБА_3 , що підтверджено довідкою про підписання договору позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором за допомогою мобільного телефону, що використовувався від імені позичальника, з номером НОМЕР_2 .
Договір укладено та підписано у порядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію».
Відповідно до умов Договору про споживчий кредит №3594733 (індивідуальна частина), копія якого надана суду, кредитор зобов`язався надати позичальнику грошові кошти у розмірі 4000 грн на засадах строковості (строком на 15 днів), поворотності, платності, а позичальник зобов`язаний повернути грошові кошти, сплатити комісію та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту.
Умовами договору встановлено комісію за надання кредиту у розмірі 1160 грн одноразово в момент видачі кредиту (п.1.5.1 Договору), проценти за користування кредитом -1800 грн, які нараховуються за ставкою 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2 Договору).
Умовами договору встановлено розміри та порядок сплати процентів та термін кредитування.
Згідно з п.1.4. Договору Термін повернення кредиту і сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 12.07.2021.
Відповідно до пункту 2.1 Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на Картковий рахунок.
Згідно з п. 1.7. кредитного договору, тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,.2.3 цього Договору.
Згідно з п. 2.2. кредитного договору, плата за кредитом здійснюється наступним чином:
2.2.1. Позичальник сплачує Кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п 1.5.1.-1.5.2. Договору, в термін (дату) вказаний в п.1.4. У випадку якщо Позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п.1.3 Договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п.1.5.2. або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п.1.6 Договору, в сумі та на умовах визначених п.2.3 Договору.
2.2.2. Нарахування Кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 Договору.
2.2.3. Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п.1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п.1.3, запропонована Позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п.1.6 Договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно п.2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п.1.6. Договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань Позичальника зі сплати процентів протягом первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк кредитування, що продовжений на стандартних (базових) умовах, це означає, що протягом первісного строку кредитування та/або в період пролонгації на пільгових умовах Позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою встановленою п.1.6 та процентною ставкою визначеною п.1.5.2 Договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено Товариством без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди Позичальника.
Згідно з п. 2.3.1. кредитного договору, продовження вказаного в п.1.3 Договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах, наступним чином:
Пунктом 2.3.1.1 передбачено умови за яких відбувається пролонгація на пільгових умовах шляхом вчинення позичальником дій, передбачених розділом 6 Правил. Наведено можливі строки та максимальні ставки комісії за продовження кредиту (на 3, 7 та 15 днів; максимальний розмір комісії у відсотках від поточного залишку кредиту - 3 % у разі продовження сроку користування кредитом на 3 дні, 5 % - у разі продовження на 7 днів, 10 % - у разі продовження строку користування кредитом на 15 днів). В той же час, цим пунктом передбачено, що для продовження строку користування кредитом позичальник має вчинити дії що передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за продовження кредиту та певну частку заборгованості по кредиту.  
Згідно з п. 2.3.1.2. Пролонгація на стандартних (базових) умовах: Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору. У випадку, якщо Позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування(пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.
Згідно з п.7.1 Договору вказаний кредитний договір складається з правил та індивідуальної частини (з додатками1 та 2). Строк дії договору складає період з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Сторони домовились, що зобов`язання виконується не пізніше дати встановленої п.1 4 Договору - тобто до 12.07.2021.
Додаток 1 до кредитного договору є графіком платежів за договором про споживчий кредит 3594733 від 27.06.2021 (а.с.17), згідно якого загальна вартість кредиту становить 6960 грн. 
Додатком 2 до кредитного договору є паспорт споживчого кредиту №3594733, в якому сторонами погоджено суму кредиту в розмірі 4000 грн; строк кредитування -15 днів; спосіб надання кредиту - на картковий рахунок позичальника. Дата надання інформації 27.06.2021 та діє протягом двох днів. 
Вказаний паспорт споживчого кредиту підписаний споживачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с.18-19).
Згідно з довідкою ТОВ «Мілоан» №б/н від 12.06.2025 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , з якою укладено договір про споживчий кредит №3594733 від 27.06.2021 підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором Z61825, відправленого на номер телефону НОМЕР_2 (а.с.20).
Згідно з платіжним дорученням від 27.06.2021 ТОВ «Мілоан» перерахувало кошти згідно з договором 3594733 ОСОБА_4 (код НОМЕР_3 ) на кредитний рахунок НОМЕР_1 в розмірі 4000 грн (а.с.25).
Згідно з договором відступлення прав вимоги №76-МЛ від 29 вересня 2021 року ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» право вимоги до боржників, в тому числі до боржника ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору відступлення прав вимог №76 -МЛ від 29.09.2021 (а.с.46).
Реєстр боржників прийнятий новим кредитором 29.09.2021 згідно з актом приймання-передачі. Кількість боржників 4297, загальна сума заборгованості 97 448 202 грн, 13 коп. (а.с.44).
Згідно з платіжною інструкцією №41765 від 29.09.2021 ТОВ «ФК`Кредит-Капітал» сплатило за відступлення прав вимоги згідно з договором відступлення прав вимоги №76-МЛ від 29.09.2021 в ромірі 3 863 357,72 грн. (а.с.45).
З поданих позивачем Відомостей про щоденні нарахування та погашення вбачається, що фінансовою установою ТОВ «Мілоан» здійснювалось нарахування процентів за користування кредитом протягом 15 днів до 12.07.2021 за умовами, викладеними у кредитному договорі (п.1.5.2 Договору).
Після 12.07.2021 ТОВ «Мілоан» продовжувало нарахування процентів згідно з п.п.1.6, 2.3.1.2 договору збільшуючи нарахування процентів в розмірі 200 грн до 10.09.2021.
13.06.2025 ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» направляло ОСОБА_4 претензію про негайне погашення заборгованості у сумі 18960 гривень (а.с.47)

Застосовані норми права та мотиви апеляційного суду

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Враховуючи положення частини першої ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до статті 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦКУкраїни встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст. 610 ЦК України).
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ТОВ «Мілоан»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються фінансовою установою, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк (фінансова установа) має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Договір, укладений між відповідачем та первісним кредитором, договір факторингу, укладений між первісним кредитором та ТОВ «Діджи Фінанс» у встановленому порядку недійсними не визнані, є дійсними. Тобто, в силу положень статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності вказаних правочинів Аналізуючи умови договору кредиту, слід дійти висновку, що сторони уклали між собою електронний кредитний договір строком правомірного використання позичальником кредитних коштів на 15 днів, в період дії якого та до його закінчення позичальник повинен повернути кредитору тіло кредиту, проценти за ставкою 1.0% на день та одноразовою комісією в розмірі 10% за видачу кредиту. 
Одночасно позичальником, за власною волею та в необмежену кількість разів, може бути продовжено строк дії кредиту шляхом його пролонгації на 3, 7 чи 15 днів зі сплатою відповідного розміру одноразової комісії на початку підтвердження свого волевиявлення за узгодженими умовами договору та сплатою відповідних сум за тілом кредиту та процентами.
Тому, у випадку пролонгації строку за використання кредитних коштів кредитором нараховуються проценти в фіксованому розмірі 1.00% на день протягом обраного позичальницею строку: протягом 3х днів, 7ми чи 15ти днів .
В подальшому, при недотриманні строку повернення узгоджених сум або несвоєчасної пролонгації у позичальника виникає прострочення виконання зобов`язання, за яким кредитором може нараховуватись прострочені проценти за стандартною ставкою в розмірі в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 ЦК України.
Отже, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк кредиту, умови його пролонгації та умови кредитування, порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, інших сум, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на умовах договору.
Як встановлено вище, позичальником ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) було погоджено умови отримання кредиту та користування кредитними коштами в кредитному договорі №3594733 від 27.06.2021.
Відповідно до пункту 2.1. Кредтні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.
Досліджуючи факт перерахування коштів Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» позичальнику ОСОБА_1 , суд першої інстанції встановив, що позивачем недоведено перерахування коштів первісним кредитором відповідачу ОСОБА_1 .
З вказаним висновком апеляційний суд не погоджується, оскільки позивачем додано до позовної заяви платіжне доручення №49840073 від 27.06.2021 з якого вбачається, що ТОВ «Мілоан» перерахувало кошти згідно з договором 3594733 в розмірі 4000 грн (а.с.25). Вказане платіжне доручення містить ідентифікаційний номер позичальника НОМЕР_3 , а також номер карткового рахунку (маску картки) НОМЕР_1 .
Будь-яких доказів на спростування обставин, що кошти, визначені в електронному договорі у розмірі 4000,00 грн. надійшли в розпорядження відповідача на належну йому банківську картку, отримання та користування кредитними коштами, відповідач не надала.
Вказаним доказом підтверджується виконання умов кредитного договору первісним кредитором - ТОВ «Мілоан» та спростовуються висновки суду першої інстанції про недоведеність перерахування коштів позичальнику.
При цьому колегія суддів приймає до уваги вимоги процесуального закону, який покладає тягар доказування на сторони, що забезпечуватиме реалізацію принципу змагальності у судовому процесі. Реалізація такого принципу здійснюється через стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Застосування такого підходу оцінки доказів відповідає позиції Верховного Суду у справах №910/18036/17 від 02.10.2018, №917/1307/18 від 23.10.2019.
У цій справі позивачем доведено належними доказами наявність волевиявлення сторін на укладення правочину, фактичне отримання позичальником кредитних коштів, а також підставність стягнення заборгованості за кредитом в розмірі, погодженому сторони у договорі про споживчий кредит, на користь позивача, як правонаступника кредитора.
Фінансова компанія, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просила у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), відсотків за користування кредитом в межах дії договору, стягнути з відповідача відсотки за користування кредитними коштами поза строком кредитного договору.
Як встановлено вище, позичальником ОСОБА_2 було погоджено умови користування кредитними коштами в кредитному договорі №3594733 від 27.06.2021, а саме надання кредитних коштів в сумі 4000 грн строком на 15 днів - до 12.07.2021.
Товариство, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просило у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), та комісії за надання кредиту, що не була сплачена позичальником, стягнути прострочену заборгованість за відсотками в сумі 13800 грн - за період до 10.09.2021.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16, в якій, зокрема, зазначено, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»).
Судом встановлено, що положеннями пункту 2.3. Договору про споживчий кредит №3594733 від 27.06.2021, зокрема, передбачено пролонгацію кредиту на таких самих умовах на певну кількість днів, доступну у пропозиції, відповідно до розділу 6 Правил. У договорі вказано, що розділом 6 правил визначено, які дії має вчинити позичальник для продовження дії кредитного договору (а.с.10).
Як зазначалось вище, відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України, про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Тобто, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18, пункти 53,53) та від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19).
Крім того позивачем не доведено, що позичальником було погоджено продовження строку кредитування після спливу 15 днів , тобто після 12.07.2021. 
З Відомості про щоденні нарахування та погашення», наданих первісним кредитором ТОВ «Мілоан», не вбачається, що боржником здійснювалось погашення кредиту; строк повернення кредиту не продовжувався відповідно до умов, передбачених п. 2.3.1. (а.с.26-27).

Відповідно до п.4.2. Договору про споживчий кредит визначено, що у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець, починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування має право нараховувати проценти за стандартною ставкою передбаченою п.1.6 Договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України (а.с.13).
Таким чином, з аналізу умов договору вбачається, що відсотки, передбачені п. 1.6 Договору кредиту, з врахуванням положень п. 4.2. Договору кредиту, є встановлені як міра відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування, що передбачено ст. 625 ЦК України. 
У постанові Великої Палати Верховного Суду Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 723/304/16-ц (провадження № 14-360цс19), зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Вказаною постановою визначено, що в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Оскільки сума кредиту, надана позичальнику становила 4000 грн, то товариством, відповідно до п. 1.6 Договору кредиту, за кожен день прострочення нараховувалось 200 грн (5% від фактичного залишку кредиту) за порушення грошового зобов`язання. (а.с.26-27).
В той же час, у позовній заяві ставиться вимога про стягненн 18960 грн - 4000 грн заборгованості за кредитом, 1160 грн. заборгованість з комісією, та 13800 грн - з0аборгованість зща відсотками. 
Як вбачається з Відомостей про щоденні нарахування та погашення, за період, визначений у п. п. 1.3., 1.4. Договору (15 днів - з т27.06.2021 по 12.07.2021) нараховано відсотків в сумі 1800 грн, та за період з 13.07.2021 по 10.09.2021 в загальній сумі 12000 грн, які, фактично, визначені як відповідальність за прострочення виконання зоболв`язання. Проте зазначена сума включена у загальну суму заьргорваності за відсотками, в той час, як боржник має право заявляти про наявність підстав для зменшення процентів, нарахованих на підставві ст 625 ЦК України, а суд - вирішити питання про можливість зменшення процентів річних. Відповідні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2025 року у справі № 903/602/24. 
Звжаючи на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування грошима за період з 13.07.2021 по 10.09.2021 в загальній сумі 12000 грн, тобто і після визначеного сторонами договору строку повернення позики.
Таким чином до стягнення з відповідача підлягає погоджена сторонами загальна сума вартості кредиту, яка становить 6960 грн, що складається з тіла кредиту - 4000 грн, комісії за надання кредиту 1160 грн та проценти за користування кредитом за кожен день строку користування кредитом (15 днів) - 1800 грн.

Висновки апеляційного суду по суті позовних вимог

Зважаючи на викладене, рішення суду першої інстанції, через невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права слід скасувати з підстав, передбачених п.п. 3, 4 ч. 1 ст 376 ЦПК України, та ухвалити нове судове рішення, яким позов ТОВ «ФК «Кредит -капітал» задовольнити частково.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно з ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При поданні позовної заяви ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн. При поданні апеляційної скарги позивачем сплачено 3633,60 грн судового збору (загалом 6056 грн)
Позов підлягає задоволенню на 36,70 %.
Відтак з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2222,55 грн у відшкодування сплаченого судового збору.
У позовній заяві позивач також просив стягнути з відповідача кошти за надання професійної правничої допомоги в суді першої інстанції 7000 грн. 06.05.2025 ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклало з Адвокатським об`єднанням «Апологет» договір про надання правничої допомоги №0605 (а.с.53). Згідно з Актом наданих послуг № 1864 від 23.06.2025, до якого додано детальний опис наданих послуг, адвокатським бюро Адвокатським об`єднанням «Апологет» надано послуги ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» у справі, де боржником є ОСОБА_1 , на загальну суму 7000 грн. згідно з п. 6 Акту клієнт зобов`язаний зробити перерахунок суми наданих послуг на рахунок Виконавця протягом 1 року з моменту підписання Акту (а.с.55).
Відповідачем у справі не подано заперечень щодо заявленої позивачем суми для відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу.
Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Зазначене узгоджується з правовим висновком, наведеним в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 02 вересня 2020 року та від 10 листопада 2021 року у справі № 329/766/18 (провадження № 61-6627св20).
Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позову (на 36,70%), то з відповідача підлягає стягненню у відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу що становить 2569 грн.
Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п.3,4 ч. 2 ст. 376, ст. ст. 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Кредит-капітал», в інтересах якого діє Заведій Катерина Станіславівна - задовольнити частково.
Заочне рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15 жовтня 2025 року - скасувати.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Кредит-капітал» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 адреса АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ: 35234236, адреса 79000, м.Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28) заборгованість за договором про споживче кредитування № 3594733 від 27.06.2021 в загальній сумі 6960 грн.(шість тисяч дев`ятсот шістдесят гривень), з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту - 4000 гривень, прострочена заборгованість за сумою відсотків - 1800 гривень, прострочена заборгованість за комісією - 1160 гривень.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 2222,55 грн. у відшкодування сплаченого судового збору та 2569 грн. - у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 16 квітня 2026 року.

 Суддя-доповідач

Судді