ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 606/780/25	Головуючий у 1-й інстанції Малярчук В.В. 	
Провадження № 33/817/103/26 	Доповідач - Ваврів І.З.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2026 р. м.Тернопіль
Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З. 
за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Русина А.С. 

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Русина А.С. на постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 27 січня 2026 року, 

в с т а н о в и в:

Постановою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 27 січня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Як визнав суд, 17 травня 2025 року о 15 год. 05 хв. в с. Сороцьке по вул. Центральна, 25 Іванівської ТГ Тернопільського району Тернопільської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Jeep» моделі «Compass» з державними номерними знаками (далі - д.н.з.) НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора Alcotest Drager 6810, результат якого встановив 0,31% проміле, від повторного огляду на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився. Тим самим, ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9.а Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). 

В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 вважає оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою, винесеною із порушенням норм матеріального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, та такою що підлягає скасуванню.
В обґрунтування своїх доводів апелянт вказує, що працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення допущено ряд порушень, докази вини ОСОБА_1 є недостатніми для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки ОСОБА_1 не вручено направлення на проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я, а також відсутність належного роз`яснення змісту такого направлення. 
Зокрема, зазначає, що ОСОБА_1 не роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП.
Вказує, що суд першої інстанції не встановив факту відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду.
Також вказує на відсутність належної відеофіксації вказаного адміністранивного правопорушення, що є порушенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справи України № 1026 від 18.12.2018. 
Зокрема зазначає, що відеозапис не містить ключових процесуальних дій які відображають послідовність та умови проведення тесту, належну підготовки приладу до використання, застосування одноразового мундштука, дотримання встановленого порядку продування, відображення та фіксації результатів тестування, роз`яснення прав, передбачених ст.268 КУпАП, вручення направлення на медичний огляд.
Звертає увагу суду на різні одиниці вимірювання зазначені в роздруківці тестування на алкоголь спеціального технічного засобу газоаналізатора Alcotest Drager 6810 № 0,31% (відсоток) та в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів “0,31 ‰ (проміле), що вказує на неоднозначність, оскільки неможливо чітко визначити одиницю вимірювання.
Вказує, що суд обмежив право на захист та не забезпечив змагальність, оскільки відмовив у допиті працівника поліції, які були очевидцями події.
Просить скасувати постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 27 січня 2026 року відносно ОСОБА_1 і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно останнього за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, оскільки проходить військову службу в Збройних Силах України і згідно бойового розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.09.2025 р. №БР/245/дск та бойового розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 29.09.2025 р. № БР/189/дск відряджений у ОСУВ “ ІНФОРМАЦІЯ_3 ”, в розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стверджується витягом з Наказу № 277 від 30.09.2025 р., долучений стороною захисту до матеріалів справи.  

Заслухавши апелянта - захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Русина А.С., який підтримав подану апеляцію і з наведених у ній мотивів, просить скасувати постанову Теребовлянського районного суду від 27 січня 2026 року та закрити провадження у справі; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. 
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Цих вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , не дотримався.
Положеннями ч.7 ст.294 КУпАП передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. 
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, який зроблено на підставі наявних у матеріалах справи доказах, не відповідає фактичним обставинам справи.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 № 333322 17 травня 2025 року о 15 год. 05 хв. в с. Сороцьке по вул. Центральна, 25 Іванівської ТГ Тернопільського району Тернопільської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Jeep» моделі «Compass» з д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора Alcotest Drager 6810, результат якого встановив 0,31% проміле, від повторного огляду на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився. 
Разом з тим, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів, оскільки сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, за відсутності інших належних та допустимих доказів, не може слугувати достатнім доказом наявності в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП.

Як на факт перебування в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , суд послався на наявну в матеріалах справи роздруківку тестування на алкоголь спеціального технічного засобу газоаналізатора Alcotest Drager 6810 - Drager mobile printer від 17.05.2025, згідно якого ОСОБА_3 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Так, відповідно до п.4,5 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція № 1452/735 від 9 листопада 2015 року), огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. 
При цьому, Закон визначає, що поліцейський зобов`язаний на вимогу водія надати сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Як вбачається із матеріалів справи, зокрема - з відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, які долучено до матеріалів провадження, ОСОБА_1 заявив вимогу поліцейським надати сертифікат відповідності спеціального технічного засобу, за допомогою якого проведено його огляд на стан сп`яніння, однак поліцейські проігнорували вимогу ОСОБА_1 та повідомили що “у нього є великі шанси це все запросити в суді” (час відеозапису: 15:09:50 назва файлу — export-9n7v1). 
За наведених обставин, апеляційний суд приходить до переконання про недотримання працівниками поліції вимог Інстукції № 1452/735 від 9 листопада 2015 року в частині, що регламентує порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів. 

Вищенаведене свідчить про те, що працівниками поліції було порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерством охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, не враховано цього і місцевим судом.
Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З урахуванням наведеного, вважаю, що висновки суду першої інстанції, в силу неповноти проведеного судового розгляду, містять істотні суперечності щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його Теребовлянським районним судом притягнуто до адміністративної відповідальності.
Оскільки наведені вище обставини, на переконання апеляційного суду, є безумовною підставою для скасування судового рішення, суд не дає оцінку іншим доводам, наведеним в апеляційній скарзі.

Стосовно складеного протоколу про адміністративне правопорушення, то сам по собі він не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом». Відомості, наведені у протоколі про адміністративне правопорушення, повинні об`єктивно стверджуватися іншими доказами по справі, що в даному випадку відсутнє.
З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, є передчасним та необґрунтованим. 

За змістом ст.62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. 
Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, який розглядався судом першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а відтак провадження по справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Керуючись ст.294 КУпАП, — 

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Русина А.С.— задовольнити.
Постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 27 січня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП — скасувати та закрити провадження в справі на підставі п. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя