Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2026 року Справа№200/667/26 

Донецький окружний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Аляб`єва І.Г., 
розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 

У С Т А Н О В И В:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області в якій позивач просить 
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області (ЄДРПОУ 14099344) від 26.01.2026 №056750012555. 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України Харківській області (ЄДРПОУ 14099344) зарахувати до стажу державної служби період роботи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в органах податкової служби з 14.12.1993 по 21.06.2017; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області(ЄДРПОУ 14099344) прийняти рішення про переведення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з пенсії за віком на пенсію за віком державного службовця, відповідно статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723- XII, починаючи з 17.01.2026;
- стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1064,96 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та є пенсіонером за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 17.01.2026 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09 липня 2003 року, на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" та за результатами розгляду такої заяви рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 26.01.2026 №056750012555 відмовлено позивачу в переході на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Позивач вважає вказане рішення протиправним, прийнятим всупереч норм чинного законодавства та таким, що має бути скасованим, вказуючи, що станом на 01.05.2016 року (день набрання чинності Законом № 889-VIII) вона займала посаду інспектора Головного управління ДФС у Донецькій області, їй було присвоєно 1 ранг державного службовця та мала загальний стаж державної служби більш ніж 20 років у контролюючих органах, а тому в силу Пунктів 10, 12 Розділу XI «;Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889 VIII має право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Ухвалою суду від 04.02.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач правом на подачу відзиву не скористався.
При цьому суд також врахував, що згідно з частиною шостою статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) та пунктом 10 розділу ІІІ Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженої Рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21, адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку.
Абзацом сьомим пункту 2 параграфу 2 розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» встановлено, що окремі підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи починають функціонувати через 30 днів з дня опублікування Вищою радою правосуддя у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади України оголошення про створення та забезпечення функціонування відповідної підсистеми (модуля) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.
У газеті «Голос України» від 04.09.2021 № 168 (7668) Вищою радою правосуддя опубліковано оголошення про початок функціонування трьох підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: «Електронний кабінет», «Електронний суд», підсистеми відеоконференцзв`язку.
Таким чином, вищезазначені підсистеми (модулі) почали офіційно функціонувати з 05.10.2021.
Відтак з 05.10.2021 усі державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки зобов`язані бути зареєстрованими у підсистемі (модулі) «Електронний кабінет» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.
Аналізуючи обов`язок органів публічної влади бути зареєстрованими у вищезазначеній підсистемі (модулі), суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, зокрема, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (пункт 71 рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Рисовський проти України» від 20.10.2011 (заява № 29979/04), пункт 74 рішення ЄСПЛ у справі «Лелас проти Хорватії» («Lelas v. Croatia») від 20.05.2010 (заява № 55555/08).
Тому суд прийшов до висновку, що внесені з 05.10.2021 в Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему судові рішення, документи у справі тощо вважаються такими, що отримані належним чином відповідними державними органами та органами місцевого самоврядування, суб`єктами господарювання державного та комунального секторів економіки не залежно від факту їх реєстрації у підсистемі (модулі) «Електронний кабінет».
Відповідно до довідки з підсистеми «Електронний Суд» відповідачем отримано копію ухвали 06.02.2026.
З огляду на вищезазначене, керуючись частиною шостою статті 162 КАС України суд вирішив справу за наявними матеріалами.
Згідно з частиною третьою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.
За приписами пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.
Дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, суд встановив наступне.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджено паспортом серії НОМЕР_2 .
17.01.2026 року, ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області із заявою про переведення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV(Закон №1058-IV) на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 06.08.2020 № 889-VІІІ(Закон №889-VІІІ).
Заяву позивачки було розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 26.01.2026 №056750012555 відмовлено ОСОБА_1 по заяві від 17.01.2026 за №1281 у зв`язку з відсутністю правових підстав.
Відповідно до трудової книжки НОМЕР_3 Позивачка працювала: 
з 14.12.1993 по 31.01.1994 року на посаді державного податкового інспектора відділу оподаткування землі, держмита та майна Державної податкової інспекції по м. Слов`янську; 
з 01.02.1994 по 05.07.1994 року на посаді державного податкового інспектора відділу оперативно-бухгалтерського обліку податків та інших обов`язкових платежів Державної податкової інспекції по м. Слов`янську;
з 06.07.1994 по 30.07.1994 року на посаді державного податкового інспектора відділу податків та зборів фізичних осіб Державної податкової інспекції по м. Слов`янську; 
з 01.08.1994 по 24.08.1994 року на посаді старшого державного податкового інспектора відділу податків та зборів фізичних осіб Державної податкової інспекції по м. Слов`янську; 
з 25.08.1994 по 25.11.1996 року на посаді старшого державного податкового інспектора відділу оподаткування землі, майна та держмита Державної податкової інспекції по м. Слов`янську; 
з 26.11.1996 по 02.01.1997 року посаді старшого державного податкового інспектора відділу оподаткування доходів, майна, транспортних засобів та держмита державної податкової адміністрації у м. Слов`янську; 
з 03.01.1997 по 13.02.1998 року на посаді старшого державного податкового інспектора відділу оподаткування доходів, майна, транспортних засобів та держмита Слов`янської державної податкової адміністрації; 
з 14.02.1998 по 29.03.1998 року на посаді старшого державного податкового інспектора відділу оподаткування доходів, майна, транспортних засобів та держмита Слов`янської державної податкової інспекції; 
з 30.03.1998 по 25.06.1998 року на посаді старшого державного податкового інспектора відділу податків фізичних осіб Слов`янської державної податкової інспекції; 
з 26.06.1998 по 08.11.2000 року на посаді старшого державного податкового інспектора відділу справляння податків з фізичних осіб Слов`янської державної податкової інспекції; 
з 09.11.2000 по 18.07.2002 року на посаді старшого державного податкового інспектора відділу справляння податків з фізичних осіб Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції; з 19.07.2002 по 05.09.2005 року на посаді державного податкового інспектора відділу справляння податків з фізичних осіб Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції; 
з 06.09.2005 по 24.01.2007 року на посаді державного податкового інспектора відділу адміністрування податків з фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції; 
з 25.01.2007 по 18.02.2007 року на посаді державного податкового інспектора відділу адміністрування податків з фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції; 
з 19.02.2007 по 19.03.2009 року на посаді старшого державного податкового інспектора відділу адміністрування податків з фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції; 
з 20.03.2009 по 15.03.2012 року на посаді головного державного податкового інспектора відділу адміністрування податків з фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції; 
з 16.03.2012 по 26.06.2013 року на посаді головного державного податкового інспектора відділу оподаткування самозайнятих осіб управління оподаткування фізичних осіб Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції; 
з 27.06.2013 по 31.07.2015 року на посаді головного державного податкового інспектора відділу адміністрування доходів і зборів самозайнятих осіб управління доходів і зборів фізичних осіб Слов`янської ОДПІ ГУ Міндоходів в Донецькій області; 
з 01.08.2015 по 17.02.2016 року на посаді головного державного податкового інспектора відділу адміністрування доходів і зборів самозайнятих осіб управління доходів і зборів фізичних осіб Слов`янської ОДПІ ГУ ДФС в Донецькій області; 
з 18.02.2016 по 21.06.2017 року на посаді головного державного податкового інспектора відділу адміністрування податків із самозайнятих осіб управління доходів і зборів фізичних осіб Слов`янської ОДПІ ГУ ДФС в Донецькій області.
Згідно з довідкою ГУ ДПС у Донецькій області від 08.01.2026 № 1/05-99-11-02-20 ОСОБА_1 працювала в державних податкових органах Донецької області з 14.12.1993 по 21.06.2017.
Відповідно до довідки ГУ ДПС у Донецькій області від 09.01.2026 №2/05-99-10-02-18 у період з грудня 1993 року по червень 2000 року позивач отримувала заробітну плату з якої сплачено страхові внески до Пенсійного фонду України.
Надаючи оцінку вимогам позивача, суд зазначає наступне.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.
У ч.1, ч.2 ст.46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створення мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
В свою чергу, положеннями ст.6 КАС України врегульовано, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
10.12.2015 року Верховною Радою України прийнято (новий) Закон України «Про державну службу» №889, який набрав чинності 01.05.2016 року.
Відповідно до п.2 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державну службу» №889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон №3723-XII, крім ст.37, що застосовується до осіб, зазначених у п.10 і 12 цього розділу.
Відповідно до статті 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VІІІ (далі по тексту - Закон №889-VIII) пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Згідно із пунктами 10, 12 розділу Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993 року та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993 року в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Отже, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
З аналізу зазначених норм чинного законодавства вбачається, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ після 1 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ і Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VІІІ, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у зразковому рішенні Верховного Суду від 04.04.2018 року у справі №822/524/18 та у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 року у справі №500/5183/17.
Так, відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 26.01.2026 №056750012555 позивачу в відмовлено в частині переходу з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв`язку з відсутністю права, оскільки згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_1 працювала в Державній податковій службі інспекції, посади вищезазначеної інспекції не належать до посад державної служби, визначених ст. 25 Закону №3723.
Отже, відповідачем не зараховано до стажу державної служби позивача періоди її роботи з 14.12.1993 по 21.06.2017 на посадах в податкових органах.
Щодо зарахування ОСОБА_1 стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних посад державних службовців, періоди роботи з 14.12.1993 по 21.06.2017 в територіальних органах Держфінінспекції та органах податкової служби.
Згідно із пунктом 8 розділу Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Також відповідно до п.6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 року №229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону.
Частиною 18 ст.37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993 року визначено, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Згідно із пунктом 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі - Порядок №283) (в редакції, чинного до 01.05.2016) до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.
Документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи (пункт 4 Порядку №283).
Відповідно до п.342.1 ст.342 Податкового кодексу України посадовою особою контролюючого органу може бути особа, яка має освіту за фахом та відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, якщо інше не передбачено законом, та на яку покладено виконання завдань, зазначених у цьому Кодексі та Митному кодексі України.
Пунктом 342.4 ст.342 Податкового кодексу України встановлено, що посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.
За приписами п.342.5 ст.342 Податкового кодексу України посадові особи, які вперше зараховуються на службу до контролюючих органів і раніше не перебували на державній службі, складають присягу державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу".
Згідно п.342.6 ст.342 Податкового кодексу України правовий статус посадових осіб контролюючих органів, їх права та обов`язки визначаються Конституцією України, цим Кодексом та Митним кодексом України, а в частині, що не регулюється ними, - Законом України "Про державну службу" та іншими законами.
Відповідно до п.344.1 статті 344 Податкового кодексу України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу».
При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.
Згідно з статтею 343 Податкового кодексу України посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються, зокрема, такі спеціальні звання: інспектор податкової служби I рангу; інспектор податкової служби II рангу; інспектор податкової служби III рангу; радник податкової служби I рангу; радник податкової служби II рангу; радник податкової служби III рангу.
Приписами пункту 57 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України установлено, що спеціальні звання податкової служби, встановлені цим Кодексом, присвоюються посадовим особам контролюючих органів, яким раніше було присвоєно спеціальні звання податкової та митної служби, за таким співвідношенням незалежно від займаних посад, зокрема, спеціальне звання органів доходів і зборів - інспектор податкової та митної справи III рангу, спеціальне звання органів державної податкової служби - інспектор податкової служби II рангу; спеціальне звання органів доходів і зборів - інспектор податкової та митної справи II рангу, спеціальне звання органів державної податкової служби - інспектор податкової служби III рангу; спеціальне звання органів доходів і зборів - інспектор податкової та митної справи I рангу, спеціальне звання органів державної податкової служби - інспектор податкової служби I рангу.
Період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоювалися спеціальні та/або персональні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.
Водночас, норми Закону України "Про державну податкову службу в Україні" від 04.12.1990 №509-XII, який був чинний до 20.11.2012 року визначали, що правовий статус посадових осіб органів державної податкової служби, їх права та обов`язки визначаються Конституцією України, цим Законом, а в частині, що не регулюється ним, - Законом України "Про державну службу".
З аналізу зазначених норм законодавства суд вбачає, що посадові особи податкових органів, яким присвоєно спеціальні та/або персональні звання, є державними службовцями, а тому періоди роботи (служби) в податкових органах зараховуються до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ.
Дана позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 03.07.2018 по справі №586/965/16-а та від 18.03.2021 по справі №500/5183/17.
Так, відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_3 , та довідки Головного управління Державної податкової служби України у Донецької області від 08.01.2026 № 1/05-99-11-02-20 позивач проходила державну службу у фінансових органах та в органах державної податкової служби, а саме:
з 14.12.1993 по 31.01.1994 року на посаді державного податкового інспектора відділу оподаткування землі, держмита та майна Державної податкової інспекції по м. Слов`янську; 
з 01.02.1994 по 05.07.1994 року на посаді державного податкового інспектора відділу оперативно-бухгалтерського обліку податків та інших обов`язкових платежів Державної податкової інспекції по м. Слов`янську;
з 06.07.1994 по 30.07.1994 року на посаді державного податкового інспектора відділу податків та зборів фізичних осіб Державної податкової інспекції по м. Слов`янську; 
з 01.08.1994 по 24.08.1994 року на посаді старшого державного податкового інспектора відділу податків та зборів фізичних осіб Державної податкової інспекції по м. Слов`янську; 
з 25.08.1994 по 25.11.1996 року на посаді старшого державного податкового інспектора відділу оподаткування землі, майна та держмита Державної податкової інспекції по м. Слов`янську; 
з 26.11.1996 по 02.01.1997 року посаді старшого державного податкового інспектора відділу оподаткування доходів, майна, транспортних засобів та держмита державної податкової адміністрації у м. Слов`янську; 
з 03.01.1997 по 13.02.1998 року на посаді старшого державного податкового інспектора відділу оподаткування доходів, майна, транспортних засобів та держмита Слов`янської державної податкової адміністрації; 
з 14.02.1998 по 29.03.1998 року на посаді старшого державного податкового інспектора відділу оподаткування доходів, майна, транспортних засобів та держмита Слов`янської державної податкової інспекції; 
з 30.03.1998 по 25.06.1998 року на посаді старшого державного податкового інспектора відділу податків фізичних осіб Слов`янської державної податкової інспекції; 
з 26.06.1998 по 08.11.2000 року на посаді старшого державного податкового інспектора відділу справляння податків з фізичних осіб Слов`янської державної податкової інспекції; 
з 09.11.2000 по 18.07.2002 року на посаді старшого державного податкового інспектора відділу справляння податків з фізичних осіб Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції; з 19.07.2002 по 05.09.2005 року на посаді державного податкового інспектора відділу справляння податків з фізичних осіб Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції; 
з 06.09.2005 по 24.01.2007 року на посаді державного податкового інспектора відділу адміністрування податків з фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції; 
з 25.01.2007 по 18.02.2007 року на посаді державного податкового інспектора відділу адміністрування податків з фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції; 
з 19.02.2007 по 19.03.2009 року на посаді старшого державного податкового інспектора відділу адміністрування податків з фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції; 
з 20.03.2009 по 15.03.2012 року на посаді головного державного податкового інспектора відділу адміністрування податків з фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції; 
з 16.03.2012 по 26.06.2013 року на посаді головного державного податкового інспектора відділу оподаткування самозайнятих осіб управління оподаткування фізичних осіб Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції; 
з 27.06.2013 по 31.07.2015 року на посаді головного державного податкового інспектора відділу адміністрування доходів і зборів самозайнятих осіб управління доходів і зборів фізичних осіб Слов`янської ОДПІ ГУ Міндоходів в Донецькій області; 
з 01.08.2015 по 17.02.2016 року на посаді головного державного податкового інспектора відділу адміністрування доходів і зборів самозайнятих осіб управління доходів і зборів фізичних осіб Слов`янської ОДПІ ГУ ДФС в Донецькій області; 
з 18.02.2016 по 21.06.2017 року на посаді головного державного податкового інспектора відділу адміністрування податків із самозайнятих осіб управління доходів і зборів фізичних осіб Слов`янської ОДПІ ГУ ДФС в Донецькій області.
Під час проходження державної служби позивачу було присвоєно:
- 01.12.1994 року присвоєно звання інспектор податкової служби 3 рангу;
- 24.12.1997 присвоєно спеціальне звання «інспектор податкової служби 2 рангу»;
- 20.03.2009 присвоєно спеціальне звання «інспектор податкової служби 1 рангу»;
- 25.12.2013 присвоєно спеціальне звання «Інспектор податкової та митної справи 1 рангу».
Враховуючи те, що позивач у спірний період з 14.12.1993 по 21.06.2017 працювала в територіальних органах Держфінінспекції та органах податкової служби, прийняла присягу державного службовця, обіймала відповідні посади для виконання завдань і функцій держави, їй присвоювались відповідні ранги державних службовців та персональні/спеціальні звання, суд приходить до висновку про зобов`язання зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних посад державних службовців, періоди роботи з 14.12.1993 по 21.06.2017 в територіальних органах Держфінінспекції та органах податкової служби.
Отже, доводи відповідача, що займані посади у вказаний період роботи в органах податкової служби не належать до посад, віднесених до категорій посад державних службовців, визначених Законом України "Про державну службу", з огляду на присвоєння позивачу як посадовій особі контролюючого органу спеціальних звань, висновків суду не спростовують з підстав викладених вище.
Щодо зобов`язання відповідача перевести позивача на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу".
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 року (далі Закон № 1058-IV) особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.
Згідно з частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Так, матеріалами справи встановлено, що заява про переведення на пенсію державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу" від 19.12.1993 року № 3723-XII подана позивачем 17.01.2026, а тому саме з цієї дати позивач має право на переведення на пенсію державного службовця та призначення пенсії за віком державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 19.12.1993 року № 3723-XII.
Таким чином, належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача належить зобов`язати пенсійний орган здійснити переведення позивачки з 17.01.2026 з пенсії за віком, призначеної на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 19 грудня 1993 року № 3723-XII.
Відповідно до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, згідно із яким, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Так, у справі, яка розглядається матеріалами справи встановлено, що для прийняття рішення за результатами поданої позивачем заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено ГУ ПФУ у Харківській області, рішенням якого від ід 26.01.2026 №056750012555 відмовлено позивачу в переведенні на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 19.12.1993 року № 3723-XІІ.
Тож, дії зобов`язального характеру щодо зобов`язання зарахувати позивачу до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних посад державних службовців, періоди роботи з 14.12.1993 по 21.06.2017 в територіальних органах Держфінінспекції та органах податкової служби та зобов`язання здійснити переведення позивача з 17.01.2026 з пенсії за віком, призначеної на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 19.12.1993 року № 3723-XII, має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, яким у цьому випадку є ГУ ПФУ Харківській області, у зв`язку із чим рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні.
Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 08.02.2024 у справі № 500/1216/23.
Згідно з частиною першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачі як суб`єкт владних повноважень не надали суду достатньо належних і достовірних доказів на підтвердження правомірності своїх дій.
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області (ЄДРПОУ 14099344) від 26.01.2026 №056750012555. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області (61022, Харківська обл., місто Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх ЄДРПОУ 14099344) зарахувати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних посад державних службовців, періоди роботи з 14.12.1993 по 21.06.2017 в територіальних органах Держфінінспекції та органах податкової служби. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, Харківська обл., місто Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх ЄДРПОУ 14099344) здійснити переведення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) з 17.01.2026 з пенсії за віком, призначеної на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 19.12.1993 року № 3723-XII. 
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1064,96 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, Харківська обл., місто Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх ЄДРПОУ 14099344).
Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення судом складено і підписано 22.04.2026 року. 

Суддя І.Г. Аляб`єв