ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
25.02.2026	Справа № 910/16085/25	

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сідом» (вул. Ярослава Мудрого, буд. 113а, кв. 6, м. Мостиська, Львівська обл., 81300; ідентифікаційний код 44910688)
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сафрон» (вул. Дегтярівська, буд. 11, оф.3, м. Київ, 04058; ідентифікаційний код 45407878)
про стягнення 220 742,50 грн

без виклику представників учасників справи,

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача
До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Сідом» (далі за текстом - ТОВ «Сідом», Позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сафрон» (далі за текстом - ТОВ «Сафрон», Відповідач) про стягнення 220 742, 50 грн заборгованості за поставлений товар за договором купівлі-продажу №23/10/2024 від 23.10.2024.
В обґрунтування заявлених вимог Позивач зазначає, що ним належним чином виконано зобов`язання з поставки товару Відповідачу, який прийнято ним без зауважень проте не оплачено у визначені строки та в повному обсязі, що стало підставою для звернення до суду з позовом.

2. Процесуальні дії у справі
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Суд зазначає, що ухвала від 25.12.2025 згідно повідомлення Господарського суду міста Києва від 26.12.2025 доставлена Відповідачу до електронного кабінету 26.12.2025 о 15:54 год.
Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Відповідно до частини 6 вказаної статті якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Відтак, судом встановлено, що 26.12.2025 ухвала суду від 25.12.2025 належним чином вручена Відповідачу.
За приписами частини 8 статті 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.
Пунктом 3 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 25.12.2025 у справі № 910/16085/25 встановлено Відповідачу п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву, однак станом на дату ухвалення даного рішення суду відзив на позовну заяву не надійшов.
Таким чином, приймаючи до уваги, що сторони повідомлені про відкриття провадження у справі належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
23.10.2024 між Позивачем (Продавець) та Відповідачем (Покупець) укладено договір купівлі - продажу № 23/10/2024, відповідно до пункту 1.1 якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець прийняти та оплатити товар - картоплю, в порядку та на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до пункту 2.2 Договору Покупець здійснює 100 % оплати партії товару.
Термін дії Договору згідно пункту 8.2 - до 31.12.2024, а у випадку відсутності у 30-ти денний термін повідомлення про відмову Договір вважається продовженим на тих самих умовах.
З матеріалів справи вбачається, що Позивачем здійснено Відповідачу поставку товару на суму 450 742, 50 грн згідно видаткової накладної № РН-0000039 від 01.11.2024, яка підписана сторонами без зауважень та претензій.
Також Позивачем у якості підтвердження здійснення поставки вказаного товару надано до суду ТТН № 23 від 01.11.2024 та рахунок - фактуру № СФ-0000039 від 31.10.2024 на суму 450 742, 50 грн.
Згідно доводів Позивача, Відповідачем отриманий товар оплачено не в повному розмірі в силу чого станом на дату звернення до суду з позовом заборгованість становить 220 742, 50 грн.
Матеріали справи не містять заперечень чи то доказів на спростування заявлених Позивачем вимог.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД 
Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами Договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою від є договором поставки.
Як вбачається зі змісту частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 ЦК України).
Частиною 1 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Відповідно до частини 1 статті 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
З огляду на встановлені судом вище обставини, а саме факт отримання Відповідачем товару та часткової його оплати, враховуючи визначений пунктом 2.2. Договору порядок суд дійшов висновку, що вимога Позивача в частині стягнення суми 220 742,50 грн є обґрунтованою, а зобов`язання є таким, що настало.
Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Також Позивачем заявлено до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн щодо відшкодування яких суд зазначає наступне.
В позовній заяві Позивачем включено до попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат - витрати на професійну правничу допомогу проте не надано жодних доказів залучення адвоката.
12.02.2026 до матеріалів справи надійшло клопотання Позивача, в якому сторона просить суд стягнути з Відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн, на підтвердження чого надає: договір про надання правничої допомоги від 15.10.2025, акт про надання правничої допомоги від 12.11.2025 на суму 15 000 грн та платіжну інструкцію № 972 від 09.12.2025.
Суд зазначає, що у якості адвоката Позивачем залучено Шунтова Олександра, який згідно відомостей з Єдиного реєстру адвокатів України має право здійснювати адвокатську діяльність на підставі свідоцтва № 001216 від 18.08.2017.
Так, зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Пунктом 1 частини 3 статті 123 ГПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із критеріями визначеними в частині 4 статті 126 ГПК України.
При цьому, суд зазначає, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, що склалися між адвокатом та клієнтом, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).
З огляду на викладене вище, виходячи із предмету спору та обсягу наданих адвокатом послуг в межах розгляду даної справи, складність останньої, заявлення Позивачем до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн на переконання суду є надмірним, необґрунтованими та штучно завищеними.
Нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (підпункту 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).
Із врахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку, що заявлені Позивачем витрати на професійну правничу допомогу не відповідають в повному обсязі критеріям, встановленим пунктом 2 частини 5 статті 129 ГПК України, а тому справедливим та обґрунтованим буде покласти на Відповідача відшкодування Позивачу витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ
Підсумовуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що Позивачем доведено порушення договірного зобов`язання Відповідачем в частині строків оплати товару, що відповідно свідчить про обґрунтованість заявлених вимог у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на Відповідача.
Крім того судом встановлено, що Позивачем при зверненні до суду з позовом недоплачено суму судового збору в розмірі 226, 51 грн оскільки станом на дату звернення до суду (24.12.2025) та з огляду на подання позову через Електронний суд Позивач мав сплатити судовий збір в розмірі 2 648, 91 грн ((220 742, 50 грн х 1.5 %) х 0, 8)), а натомість сплатив 2 422, 40 грн.
Відтак, недоплачена сума судового збору підлягає стягненню з Позивача в рахунок Державного бюджету України.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сідом» - задовольнити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сафрон» (вул. Дегтярівська, буд. 11, оф.3, м. Київ, 04058; ідентифікаційний код 45407878) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сідом» (вул. Ярослава Мудрого, буд. 113а, кв. 6, м. Мостиська, Львівська обл., 81300; ідентифікаційний код 44910688) основний борг - 220 742 (двісті двадцять тисяч сімсот сорок дві) грн 50 коп, витрати на професійну правничу допомогу - 5 000 (п`ять тисяч) грн та судовий збір - 2 648 (дві тисячі шістсот сорок вісім) грн 91 коп.
3. У відшкодування Товариству з обмеженою відповідальністю «Сідом» іншої частини витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.
4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сідом» (вул. Ярослава Мудрого, буд. 113а, кв. 6, м. Мостиська, Львівська обл., 81300; ідентифікаційний код 44910688) в рахунок Державного бюджету України недоплачений судовий збір в розмірі 226 (двісті двадцять шість) грн 51 коп.
5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 25.02.2026

Суддя  Антон ПУКАС