20.03.2026 Справа № 756/3816/26

ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/3816/26
1-кп/756/1292/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.03.2026            місто Київ
Оболонський районний суд міста Києва в складі:
головуючий суддя     ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання    ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12025105050000834 від 21.10.2025 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця міста Києва, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , такого, що має середню освіту, неодруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, не є військовослужбовцем строкової служби, раніше судимого:
- вироком Деснянського районного суду міста Києва від 17.12.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік (справа №754/17459/24),
- вироком Оболонського районного суду міста Києва від 18.09.2025 за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць (справа №756/13423/25),
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
в с т а н о в и в:
02.10.2025 приблизно о 22:00 ОСОБА_4 знаходився у приміщенні гіпермаркету ТОВ «Епіцентр К» №10 у місті Києві (просп. Степана Бандери, 36а), де також знаходився ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У цей час та в тому ж місці між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_4 раптово виник протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . Реалізуючи свій вищевказаний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи та свідомо припускаючи настання наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, умисно завдав удари лівою та правою руками в область голови ОСОБА_5 , внаслідок чого останній втратив рівновагу та впав на підлогу, після чого ОСОБА_4 завдав три удари правою ногою в область голови ОСОБА_5 . 
Своїми протиправними діями ОСОБА_4 умисно спричинив ОСОБА_5 тілесне ушкодження, а саме синець у скроневій ділянці зліва, яке за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я).
Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
До обвинувального акта долучено клопотання прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні, де зазначено, що під час досудового розслідування ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, тому прокурор просить суд розглянути кримінальне провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
Крім того, до обвинувального акта долучено письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_4 , яка складена за участі захисника ОСОБА_6 , де обвинувачений зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку визнає повністю, згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному порядку, а також те, що йому роз`яснено, що за наслідками згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Обвинувачений надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні добровільно, що засвідчено підписами сторони захисту. Потерпілий  ОСОБА_5 у своїй заяві також зазначив про те, що він ознайомлений з положеннями ст. 302 КПК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та не заперечує проти розгляду обвинувального акта за обвинуваченням  ОСОБА_4 у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Відповідно до положень частин 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Згідно з ч. 4 ст. 107 цього Кодексу в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, що підлягають доказуванню та мають значення для кримінального провадження, які сумніву у своїй об`єктивності не викликають та не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку є повністю доведеною за результатами спрощеного провадження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень.
Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 цього Кодексу є кримінальним проступком, наявність у кримінальному провадженні обставини, що пом`якшує покарання - щире каяття відповідно до ст. 66 КК України та відсутність таких, що його обтяжує за ст. 67 цього Кодексу.
Зважив суд і на дані про особу винного, котрий має середню освіту, має постійне місце реєстрації та проживання, є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, раніше судимий, за даними наявної документації на спеціальному обліку у лікаря-психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність.
Враховуючи обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшує покарання, та відсутність таких, що його обтяжує, й беручи до уваги вказані обставини в сукупності, суд приходить до висновку про призначення останньому покарання у виді громадських робіт у межах санкції норми закону, яка передбачає відповідальність за вчинене, оскільки вважає, що саме такий вид покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Водночас, у випадках, коли засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин застосовується призначення покарання за сукупністю вироків. У цьому разі суд відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При складанні покарань у порядку ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають - вісім годин громадських робіт.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 раніше судимий вироком Оболонського районного суду міста Києва від 18.09.2025 за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць. Вирок набрав законної сили 20.10.2025. 14.01.2026 ОСОБА_4 було затримано на виконання вироку суду від 18.09.2025 та на момент ухвалення вироку в цій справі ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «Божковська виправна колонія (№16)» за вироком суду від 18.09.2025. 
У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок 02.10.2025, тобто до набрання попереднім вироком законної сили.
На момент ухвалення вироку в цьому кримінальному провадженні невідбутою ОСОБА_4 частиною покарання за вироком суду від 18.09.2025 є 10 місяців 24 дні.
З огляду на викладене, враховуючи принципи законності, справедливості та обґрунтованості покарання, а також, зважаючи на те, що кримінальний проступок за цим вироком ОСОБА_4 вчинив після постановлення попереднього вироку від 18.09.2025, але до повного відбуття покарання, тому остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком суду від 18.09.2025 до покарання, призначеного за цим вироком, перевівши менш суворий вид покарання у більш суворий за правилами статей 71, 72 КК України.
Визначаючи початок строку відбування покарання за цим вироком, суд враховує, що відповідно до положень ст. 4 Кримінального виконавчого кодексу України підставою виконання і відбування покарання засудженим є вирок суду, який набрав законної сили. При цьому, системний аналіз ст. 71 КК України свідчить, що строк відбування покарання засудженим, який перебуває під вартою в порядку виконання покарання за попереднім вироком, обчислюється з дня ухвалення нового вироку, що узгоджується з позицією, викладеною у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 10.11.2022 у справі №219/1965/20 (провадження №51-5737км21).
Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Питання процесуальних витрат суд вирішує з урахуванням приписів Глави 8 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись статтями 100, 124, 369-371, 374, 381-382 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді громаських робіт на строк 160 годин. 
На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 18.09.2025 та призначити  ОСОБА_8  остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) місяців.
Початок строку відбування покарання рахувати з моменту постановлення цього вироку, тобто з 20.03.2026.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) діб з моменту його отримання з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, зокрема, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження, в порядку передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.
Суддя           ОСОБА_1