Справа № 303/1132/26
2/303/477/26

РІШЕННЯ (Заочне)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2026 року       м. Мукачево 

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі головуючого судді   Заболотного А.М.
секретар судового засідання  Желізняк К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Мукачево в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

АТ «Таскомбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/6022813-СК від 22.02.2019 року в загальному розмірі 79316,55 грн. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 22.02.2019 року між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 було підписано заяву-договір № 014/6022813-СК про приєднання до публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Відповідно до цієї заяви-договору позивач відкрив відповідачу кредитну лінію і встановив ліміт – 50000,00 грн. Строк користування 12 місяців з автоматичною пролонгацією на такий самий строк, процентна ставка за користування кредитом 43,2%, цільове призначення – для споживчого кредиту. В подальшому, відповідач перестав виконувати умови кредитного договору, а саме сплачувати заборгованість за кредитом та відсотками. Як наслідок, станом на 02.09.2025 року заборгованість за заявою-договором № 014/6022813-СК від 22.02.2019 року становить 79316,55 грн. та складається із: заборгованості по тілу кредиту – 50000,00 грн. та заборгованості за відсотками – 29316,55 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача та понесені позивачем судові витрати.
Ухвалою суду від 17.02.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи призначено на 16.03.2026 року та відкладено на 16.04.2026 року.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу без участі представника позивача. 
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання з розгляду справи не з`явився повторно, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв`язку із неявкою відповідача, який був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, без поважних причин в судове засідання, оскільки про поважність причин неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, то зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, приходить до наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
При цьому, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та АТ «Таскомбанк» підписано заяву-договір про приєднання до Публічної пропозиції Банку на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 014/6022813-СК від 22.02.2019 року.
Зазначена заява-договір є договором приєднання у розумінні цивільного законодавства, відповідно до якого Клієнт приєднався до умов Публічної пропозиції Банку, розміщеної на офіційному сайті Банку, без можливості внесення змін до її змісту. 
Відповідно до умов договору, Банком відкрито Клієнту поточний рахунок у національній валюті України та оформлено платіжну картку типу MasterCard World.
Також, 22.02.2019 року Клієнту було надано Паспорт споживчого кредиту за карткою «Велика П`ятірка», кредитодавцем за яким є АТ «ТАСКОМБАНК». 
Відповідно до умов, викладених у Паспорті споживчого кредиту: тип кредиту – кредитна лінія; сума (ліміт) кредиту – від 0 до 100000,00 грн., залежно від погодженого Банком розміру; строк кредитування – 12 місяців із автоматичною пролонгацією; мета кредитування – споживчі цілі; форма надання кредиту – у вигляді кредитної лінії з використанням платіжної картки; забезпечення кредиту – беззаставний (бланковий) кредит. 
Паспортом визначено умови процентної ставки: базова процентна ставка – 39,6 % річних; пільгова процентна ставка – 0,00001 % річних (за умови дотримання пільгового періоду); тип процентної ставки – фіксована. Комісія за зняття готівкових коштів понад залишок власних коштів – 4,9 % + 15 грн.
У Паспорті наведено орієнтовну загальну вартість кредиту та реальну річну процентну ставку: загальні витрати за кредитом (на прикладі) – 2616,44 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту – 12616,44 грн.; реальна річна процентна ставка – 40,43 %. 
Факт ознайомлення та отримання Паспорта споживчого кредиту підтверджується підписом Клієнта із зазначенням дати – 22.02.2019 року.
Надання кредитних коштів підтверджується випискою по особових рахунках кредитного договору № 014/6022813-CK за період з 12.10.2021 року по 02.09.2025 року.
Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_1 станом на 02.09.2025 року заборгованість за заявою-договором № 014/6022813-СК від 22.02.2019 року становить 79316,55 грн. та складається із: заборгованості по тілу кредиту – 50000,00 грн. та заборгованості за відсотками – 29316,55 грн.
Згідно з повідомлення-вимоги позивач повідомив ОСОБА_1 про наявну заборгованість за кредитом станом на 02.09.2025 року та необхідність повернення кредиту.
Оскільки позичальник не виконав свої зобов`язання добровільно, товариство звернулося до суду за захистом своїх прав.
Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання – це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст. 510 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.
Так, одним із видів порушення зобов`язання є прострочення – невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Згідно з ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 
Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України).
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України).
Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
У ст. 80 ЦПК України зазначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України).
Частиною 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.10.2018 року (справа № 910/18036/17).
Оскільки відповідач доказів погашення заборгованості за кредитним договором суду не представив, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором № 014/6022813-СК від 22.02.2019 року в розмірі 79316,55 грн. та складається із: заборгованості по тілу кредиту – 50000,00 грн. та заборгованості за відсотками – 29316,55 грн. 
Судові витрати по справі у розмірі 2662,40 грн. (судовий збір) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 2, 3, 10, 12, 13, 18, 76-81, 141, 263-265, 279, 280, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 610, 625, 629, 651, 653 1048-1050, 1054 ЦК України суд,- 

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» заборгованість за заявою-договором № 014/6022813-СК від 22.02.2019 року у розмірі 79316,55 гривень (сімдесят дев`ять тисяч триста шістнадцять гривень 55 копійок) та складається із: заборгованості по тілу кредиту – 50000,00 гривень та заборгованості за відсотками – 29316,55 гривень. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» 2662,40 (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок) гривень судових витрат.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивач: Акціонерне товариство «Таскомбанк» (вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, ЄДРОПОУ 09806443).
Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1  реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Суддя          А.М.Заболотний