Справа № 522/14939/25
Провадження № 3/522/1916/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2026 року м. Одеса
Суддя Приморського районного суду м. Одеси Циб І.В., за участі секретаря судового засідання – Єрьоміної К.М., розглянувши у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Мишак Д.Е., адміністративні матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності гр.  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, –

ВСТАНОВИВ:
20.06.2025 року о 23:05 год. в м. Одеса, вул. Єлісаветинська (Щепкіна), 13, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом електросамокат «JET», д/н НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів. Від проходження огляду на місці на приладі Drager Alcotest 7510, або в закладі охорони здоров`я відмовився на запис ПВР, чим порушив п. 2.5 ПДР. 
За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно водія ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 368133 від 20.06.2025 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, та просив справу відносно нього закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
Від захисника Айко І.В. до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі відносно його підзахисного, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
В обґрунтування клопотання захисник зазначив:
- жоден доказ в матеріалах справи не підтверджує виявлення у ОСОБА_1 вказаних в протоколі ознак, та на відеозаписі видно, що поведінка ОСОБА_1 адекватна, він не хитається, жодного порушення координації рухів;
- протокол складено всупереч вимогам ст. 254 та 256 КУпАП;
- на відеозаписі видно, як ОСОБА_1 покидає місце події, однак вказана поведінка обумовлена обставинами, які склались в сьогоденні, а саме: численні затримання поліцейськими осіб мобілізаційного віку з метою доставки їх до ІНФОРМАЦІЯ_2 , передбачаючи наперед можливу поведінку співробітників поліції відносно нього, в контексті доставки до РТЦК та СП, ОСОБА_1 прийняв рішення покинути місце. Такі дії ОСОБА_1 викликані також тим, що у випадку його затримання, доставки до РТЦК та СП, його рідна бабуся, за якою він здійснює постійний догляд, залишиться без нагляду, на підтвердження чого надав відповідну довідку. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив суду, що в день події він приблизно о 23:00 годині взяв самокат JET, щоб дістатись додому швидше та встигнути до комендантської години. Він їхав по Військовому узвісу, дорогою додому його зупинили працівники поліції, посилаючись на те, що він їхав хитаючись. На самокаті був пакет, тому можливо він хитався. У нього перевірили документи та сказали, що у нього є ознаки алкогольного сп`яніння. Він був втомлений після роботи. Також він гуляв зі своєю дівчиною, проте спиртні напої він не вживав. Йому запропонували проїхати у лікарню, проте він розхвилювався, тому не поїхав. Протокол при ньому не складали, права і обов`язки йому не роз`яснювали. Потім знайомі сказали, що відносно нього є протокол за ст. 130 КУпАП. Вказав, що у нього на утриманні є бабуся, за якою він доглядає.
В судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пояснив суду, що він є співробітником УПП в Одеській області, в день події вони зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , причину зупинки не пам`ятає. Під час руху людина їхала нерівно, а хиталась, у нього згідно відеозапису був багаж. Відповідно до ст. 35 ЗУ "Про національну поліцію" водія було зупинено. Пояснив, що на місці зупинки стосовно ОСОБА_1 не розглядалося жодних справ. За малозначні порушення може виноситись усне зауваження. У ОСОБА_1 був виявлений запах алкоголю, інших ознак алкогольного сп`яніння не пам`ятає. Ознаки були встановленні під час спілкування з ОСОБА_1 . Зазначив, що, як він пам`ятає, ОСОБА_1 не сказав, що відмовляється від огляду, однак коли він дістав прилад, останній почав тікати та покинув місце події. Ними було встановлено особу, він встиг перевірити його особу, особа показала паспорт, останній у розшуку не перебував, та інших підстав затримувати ОСОБА_1 в них не було. З приводу складання протоколу ОСОБА_1 був попереджений. Місце проживання ОСОБА_1 точно не пам`ятав, можливо окупована територія було вказано. Зазначив, що у них не було підстав для застосування відносно ОСОБА_1 заходів примусу, оскільки він не порушушвав громадський порядок. Вони проїхали декілька разів навколо, проте ОСОБА_1 не виявили. Протокол було складено без ОСОБА_1 відповідно до ст. 254, 256 КУпАП, як це передбачено Законом.
Крім того, в судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який пояснив, що він працює в УПП в Одеській області, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП складав його колега, а він писав направлення. Є відео з реєстратора як ОСОБА_1 керував транпортним засобом. Причина зупинки ОСОБА_1 була те, що він їхав без світловідбивних елементів. За інші правопорушення матеріали відносно ОСОБА_1 не складалися. Вони з колегою відчули у особи запах алкоголю з порожнини рота, та помітили порушення куоординації рухів, тому запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, він мовчав, а потім втік. Такі випадки у них не вперше. Коли ОСОБА_1 почав тікати, його колега сказав, що будено складено протокол. Вони не затримували його, бо він не вчиняв кримінального злочину. Це адмінінстративене правопорушення, тому небезпеки не було. Коли вони спілкувалися з ОСОБА_1 він стояв, у нього були ознаки алкогольного сп`яніння, він хитався, а потім втік. Вони склади відносно особи протокол за ст. 130 КУпАП, за порушення п. 2.5 ПДР. В медзакладі проходити процедуру він відмовився. Зазначив, що вони їхали за ОСОБА_1 приблизно 30 секунд, оскільки він не одразу зупинився, в руках у ОСОБА_1 був пакет, який не міг бути причиною того, що ОСОБА_1 хитався. Він особисто їздив на самокаті, тому знає. Коли ОСОБА_1 втікав, вони йому повідомили, що буде складено протокол, можливості скласти протокол в його присутності не було, у зв`язку із тим, що він втік, з тих самих причин йому не було роз`яснено права та обов`язки. У протоколі було зазначено відповідно до ст. 254 КУпАП місце складання протоколу, анкетні дані, які вдалося встановити, він сказав, що він з Донецької області, показав свій паспорт, потім він втік. Протокол складався за відсутності особи, оскільки він своєю втечею довів, що він відмовляється проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння. Тобто своїми діями, зокрема коли втік, він відмовився від проходження огляду. Все відбулось швидко. Відповідно вимог ст. 254, 256 КУпАП вони мали права складати протокол, оскільки людина втекла, що підтверджується відеозаписом. Вони його не затримали, оскільки не було від ОСОБА_1 небезпеки, він просто втік.
В судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка пояснила суду, що 20.06.2025 року, вона працював до вечора, приблизно до 19:00-19:30 годин. Потім зустрілася зі своїм хлопцем ОСОБА_1 біля "Міського саду" та вони гуляли приблизно до 22:30 - 23:00 годин. Вони алкогольні напої не вживали, пили каву. Розійшлись вони на вул. Європейській біля Військового узвізу, після чого ОСОБА_1 пішов шукати самокат, щоб дістатись додому. Коли зустрівся з ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння в нього не було. 
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового провадження, оглянувши відеозаписи, суд доходить такого висновку. 
Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції
Норма ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.
Відповідно до п. 2.5 Правил Дорожнього Руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння також передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.
Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.
Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Повноваження працівників поліції щодо виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння регламентовано ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція), а також іншими спеціальними нормативно-правовими актами.
Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, при обставинах, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії, підтверджується: 1) протоколом серії ЕПР1 № 368133 від 20.06.2025 року; 2) довідкою про отримання особою посвідчення водія, згідно якої ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія; 3) довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, згідно якої ОСОБА_1 протягом року не піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП; 4) направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП "ООМЦПЗ" ООР від 20.06.2025 року; 5) відеозаписами на DVD-R диску.
Крім того, стороною захисту було надано документи щодо наявності у ОСОБА_1 на утриманні бабусі, яка має першу групу інвалідності.
Суд відхиляє доводи, викладені захисником у клопотанні, з огляду на таке. 
Згідно п. 2 Розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п. 3 Розділу І Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Таким чином, працівники поліції у разі виявлення ознак сп`яніння, повинні запропонувати особі, яка керує транспортним засобом, пройти огляд, з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння у закріплений чинним законодавством спосіб.
Слід зазначити, що виходячи з викладених вище пунктів Інструкції, можливо дійти висновку, що встановлення у водіїв транспортного засобу ознак алкогольного сп`яніння є проявом суб`єктивного сприйняття працівників поліції, що в свою чергу не суперечить закону та підзаконним нормативно-правовим актом, які регулюють порядок проходження водіями транспортного засобу огляду на стан сп`яніння.
З долученого до матеріалів відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 під час проходження огляду на стан сп`яніння, залишив місце події, а саме втік. 
Вказані дії особи можуть розцінюватись, як форма ухилення від огляду, що відповідно відображено в складеному відносно ОСОБА_1 протоколі. 
Також, слід зазначити, що протокол складається уповноваженою посадовою особою одразу після виявлення правопорушення. Закон не містить заборони складати протокол, якщо особа вчинила активні дії для уникнення процедури огляду, оскільки обов`язок поліції — зафіксувати факт порушення. 
Згідно з ч. 4 Розділу ІІ Інструкції МВС №1395 від 07.11.2015, у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.
Таким чином, протокол може бути складено і за відсутності підпису особи відносно якої він складається. Крім того, відсутність пояснень особи не робить складений протокол незаконним, оскільки не є обов`язковою умовою для його складання. 
Стосовно відсутності відомостей, щодо роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП, суд зазначає, що у працівників поліції фактично не було такої можливості, оскільки відмова ОСОБА_1 від проходження огляду виразилась у втечі з місця події.
Після втечі ОСОБА_1 працівники поліції намагалися на службовому автомобілі наздогнати особу, проте виявити його не надалось можливим.
Крім того, судом був досліджений за участі сторони захисту відеозапис на DVD-R диску з місця події з нагрудних камер працівників поліції, який долучено до матеріалів справи, з якого вбачається, що працівниками поліції при складанні протоколу стосовно ОСОБА_1 дотримано вимог чинного законодавства щодо порядку освідування водія, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння та зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП цілком відповідає вимогами ст. 254, 256 КУпАП.
З викладеного вбачається, що ОСОБА_1 порушуючи вимоги п. 2.5 ПДР України, який передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відмовилась на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Таким чином, з викладеного випливає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, повністю доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.
Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає покарання у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб – накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
При накладенні адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено. 
Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.
Враховуючи наведене, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір 0.2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Будь-яких доказів щодо наявності пільг, які передбачають звільнення особи від сплати судового збору, матеріали справи не містять та суду на момент розгляду справи надано не було.
Підстав для закриття провадження по справі стосовно ОСОБА_1 , згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, судом не встановлено, а наведені захисником доводи у клопотанні свого підтвердження не знайшли та спростовуються дослідженими судом доказами.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 7, 9, 24, 33, 34, 130, 221, 280, 283, 284, 285 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», –

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок на користь держави.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення в апеляційному порядку.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, в разі не сплати у встановлений строк штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути пред`явлено до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, а в разі оскарження протягом трьох місяців з дня розгляду апеляційної скарги.

Суддя Приморського районного суду
м. Одеси  Ірина ЦИБ