Справа № 645/5313/25 
Провадження № 3/645/24/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

06 квітня 2026 року м. Харків
Суддя Немишлянського районного суду міста Харкова Сілантьєва Е.Є., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної служби про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
ВСТАНОВИВ:
31.07.2025 року, о 11 год 52 хв. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом, електросамокатом марки «PROVE X-CITY PRO», не зареєстрованим, в місті Харкові по вул. Бригади Хартія 56 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене почервоніння шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотест або в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД, відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 , порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.
До судового засідання ОСОБА_1 , не з`явився, причину неявки суду не повідомив, належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду шляхом направлення судових повісток на адресу. 
Крім того, дати судових засідань відображались на веб-сайті Немишлянського районного суду м. Харкова в рубриці «список справ, призначених до розгляду». 
Представник особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, адвокат Майборода С.С., надав клопотання про закриття провадження у справі з підстав того, що працівники поліції зобов`язані поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, чого не було зроблено. Крім того, згідно рапорту поліцейського також неможливо встановити точну причину зупинки ОСОБА_1 , дослівно вказано: «було зупинено, виявлено електросамокат Proove X-City PRO, який був незареєстрований». Однак законодавством не передбачена необхідність реєстрації даного самоката у відповідних органах. Також, поліцейськими не зафіксовано та не надано доказів того, що електросамокат Proove X-City PRO, належний ОСОБА_1 , технічно справний та може здійснювати рух за допомогою електричної тяги, а з наданих відеозаписів неможливо зробити однозначного висновку, що останній не рухався на ньому використовуючи виключно м`язові зусилля (тобто просто відштовхуючись ногою та їдучи накатом), що виключає відповідальність. ОСОБА_1 керував електросамокатом Proove X-City PRO потужністю 0,35 кВт, який не потребує державній реєстрації та отримання посвідчення водія категорії А1, яку останній і не отримував згідно посвідчення водія. Також, згідно наданих відеозаписів вбачається, що поліцейські на місці не складали акт огляду на стан сп`яніння, та не видавали ОСОБА_1 направлення на проходження огляду в медичному закладі, про що в тому числі свідчить відсутність його підписів в цих документах. Ці документи, вочевидь, були заповнені значно пізніше, а не на місці складення протоколу, що є порушенням законодавства, посадових інструкцій та порядку оформлення та фіксування таких правопорушень. Тому ці документи не можуть вважатись належними та допустимими доказами по справі. Також, щоб електросамокат вважався «механічним транспортним засобом» він повинен мати двигун потужністю понад 3 кВт і для керування ним, необхідно мати водійське посвідчення. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 керував електросамокатом, потужність якого є 0,35 кВт. За таких обставин, керування вищевказаним електросамокатом не потребує наявності у особи яка ним керує, посвідчення водія Таким чином, матеріали справи не містять доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності, суд прийшов до такого висновку.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).
Відповідно дост.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.
П. 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
П. 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.
Згідно абз. 4 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що для притягнення до відповідальності заст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Судом встановлено, що 31.07.2025 року, о 11 год 52 хв. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом електросамокатом марки «PROVE X-CITY PRO», не зареєстрованим, в місті Харкові по вул. Бригади Хартія 56 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене почервоніння шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотест або в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД, відмовився.
Доводи сторони захисту щодо не віднесення електросамокату до транспортних засобів не ґрунтуються на відповідній правовій основі.
Так, відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005, зі змінами, при розгляді адміністративних справ, зокрема, за ст.130 КУпАП, суди мають враховувати положення правових норм, у яких визначено поняття «транспортні засоби», зокрема, ст.121 КУпАП, п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №13-06.
За положеннями ст.121 КУпАП під транспортними засобами у ст.ст.121-126, 127-1 - 128-1, ч.1 і 2 ст.129, ст.ст. 132-1, 133-1, 133-2, 139 і 140 слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.
Пункт 1.10 ПДР України передбачає, що транспортний засіб пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Вказаний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування. В свою чергу, механічний транспортний засіб транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.
Аналіз наведених термінів свідчить про те, що поняття «транспортний засіб» та «механічний транспортний засіб» можна трактувати так: в широкому - транспортний засіб, в тому числі і електросамокат, і в вузькому механічний транспортний засіб.
Слід зазначити, що 23.03.2023 набрав чинності Закон України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів», яким визначено, що легкий персональний електричний транспортний засіб колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину.
Вказаним законом внесені зміни до Закону України "Про автомобільний транспорт", зокрема, визначено, що:
-електричний колісний транспортний засіб - дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії;
- легкий персональний електричний транспортний засіб - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину.
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається що ОСОБА_1 керував електросамокатом Proove X-City PRO. Згідно тхнічної характеристики, яка наявна в загальному доступу мережі інтернет, електросамокат Proove X-City PRO має потужність мотору 350 Вт, максимальну швидкість до 32 км/г, має 2 колеса.
У зв`язку з тим, що електросамокат Proove X-City PRO не підлягає державній реєстрації, використання загальнодоступних джерел Інтернету для встановлення характеристики транспортного засобу не суперечить правовим нормам. 
Відтак, електросамокат Proove X-City PRO, яким керував ОСОБА_1 в день події, є легким персональним електричним транспортним засобом, який відноситься до категорії транспортних засобів.
В цьому контексті суд також приймає до уваги правовий висновок, викладений у постанові ККС ВС від 15.03.2023 у справі №127/5920/22 (провадження №61-10553св22), за яким використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні ст. 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.
Слід звернути увагу, що частина 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом особою в стані сп`яніння. Отже, суб`єктом вказаного правопорушення є, зокрема, особа, яка керує транспортним засобом в стані сп`яніння. При цьому, вказана норма закону передбачає відповідальність осіб, які керують всіма транспортними засобами, а не лише механічними транспортними засобами та не розділяє транспортні засоби на механічні, електричні чи будь-які інші.
Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Для притягнення особи до відповідальності заст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення необхідно встановити або: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Правопорушення, передбачені ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.
Тобто, обов`язковим елементом об`єктивної сторони є керування транспортним засобом.
Факт правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 407977 від 31.07.2025 року складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП , довідкою інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Олександри Кірічек, скаладеної відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - згідно облікових даних ІПНП ОСОБА_1 , отримував посвідчення водія НОМЕР_2 від 01.08.2008, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31.07.2025, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, рапортом інспектора взводу №1, роти№4, батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Ігоря Болотова.
Доданий до протоколу відносно ОСОБА_1  акт огляду складений із дотриманням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735.
Таким чином, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1  складений саме за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Посилання сторони захисту на той факт, що відеозапис з відеореєстратора поліцейського №475968, 467624 не можна вважати допустимим доказом, оскільки на відеозапису відсутній електронний підпис, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені технічні характеристики пристрою, суд вважає безпідставними.
Відповідно до ч. 1ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
До протоколу про адміністративне правопорушення долучений DVD-R диск, на якому міститься відеозапис з відеореєстратора поліцейського №475968, 467624.
Як вбачається з відеозаписів, працівниками патрульної поліції було запропоновано ОСОБА_1 , пройти медичний огляд на стан сп`яніння як на місті, так і в медичній установі, у разі відмови було попереджено про складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130КУпАП. Проте, ОСОБА_1 , відмовився. Після чого було складено протокол про адміністративне правопорушення, крім того в протоколі було повідомлено місце розгляду протоколу про адміністративне правопорушення та роз`яснено його права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, зміст протоколу притягуваний прочитав сам про, що свідчить підпис останнього, надавати пояснення по суті порушення ОСОБА_1 , відмовився.
На вказаному відеозапису поліцейського зафіксовані послідовні дії працівників поліції щодо пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння після виявлення ознак такого сп`яніння, відмова останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Будь-яких обставин, які б свідчили про недостовірність цього відеозапису, стороною захисту не доведено.
Крім цього суд зазначає, що стаття 251 КУпАП не містить будь-яких приписів щодо необхідності посвідчення електронним цифровим підписом доказів (відеозаписів) у справі про адміністративне правопорушення, зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення технічних характеристик пристрою.
Відеозапис здійснено працівниками поліції на підставі п. 1ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення. Вказаний відеозапис має високу інформативність, безсторонній характер, позбавлений упередження та суб`єктивного ставлення, надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення і береться судом до уваги, оскільки, виходячи із положень ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.
Суд під час судового розгляду безпосередньо дослідив вищевказаний відеозапис та встановив, що даний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а тому він є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 .
Крім того, вказаний відеозапис наданий відповідними посадовими особами та долучений до протоколу про адміністративні правопорушення в якості доказу, що є обов`язковим відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З врахуванням наведеного вище, суддя вважає доведеним невідповідність дій ОСОБА_1 , вимогам п.2.5Правил дорожнього руху України, які зобов`язують водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, в діях ОСОБА_1 , які мали місце 31.07.2025 року, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
З довідки інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Олександри Кірічек, складеної відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - згідно облікових даних ІПНП ОСОБА_1 , отримував посвідчення водія НОМЕР_2 .
Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, з метою виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, вважаю за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до ст.40-1КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 605,60 грн.
Керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283-285, КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.
Роз`яснити, що згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
Також роз`яснюємо що згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Повний текст постанови виготовлено 06.04.2026 року.

Суддя   Е.Є. Сілантьєва