441/334/18 2/441/1/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
04.02.2026 Городоцький районний суд Львівської області у складі:
головуючої-судді Малахової-Онуфер А.М.
за участю секретаря судового засідання Стебеляк А.-А.Ю.
представників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Городоцької міської ради Львівської області про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним Державного акта на право власності на земельну ділянку та скасування його державної реєстрації, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відновлення меж земельної ділянки, - 
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 , звернулась в суд із позовом до ОСОБА_5 , Галичанівської сільської ради Городоцького району Львівської області про визнання незаконним та скасування рішення 5 сесії 5 скликання Галичанівської сільської ради Городоцького району Львівської області № 80 від 20.10.2006, визнання недійсним Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 433151 виданого 20.02.2007 ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0, 3326 га, кадастровий номер 4620981800:07:001:0007 призначену для ведення особистого селянського господарства, що в с. Галичани Городоцького району Львівської області та скасування його державної реєстрації, відновлення стану належної ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0, 2854 га призначеної для ведення особистого селянського господарства, що в с. Галичани Городоцького району Львівської області у відповідності до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 434752 від 04.11.2008, зобов`язання ОСОБА_5 усунути перешкоди у користуванні належною їй на праві власності земельною ділянкою та повернення самочинно захопленої частини ділянки площею 0, 0181 га, а також зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні ділянкою в майбутньому, мотивуючи тим, що їй в порядку спадкування на праві власності належить земельна ділянка площею 0, 2854 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, що в с. Галичани Львівського (колишнього Городоцького) району Львівської області, яка межує з земельною ділянкою площею 0, 3326 га ОСОБА_5 , що право власності останньої на означену ділянку набуто у незаконний спосіб на підставі неправомірного рішення 5 сесії 5 скликання Галичанівської сільської ради, оскільки відповідачка за рішенням Галичанівської сільської ради № 4 від 27.01.1998 вже отримувала безоплатно у власність із земель комунальної власності земельну ділянку площею 0, 5601 га, призначену для ведення особистого підсобного (селянського) господарства, що в с. Галичани, відповідно Галичанівська сільська рада, з огляду на положення ст. 81, 116 ЗК України, не вправі була у 2006 році повторно безоплатно надавати їй у власність земельну ділянку площею 0, 3326 га для ведення ОСГ, у зв`язку з чим, рішення органу місцевого самоврядування від 20.10.2006 за № 80 та виданий на його підставі Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 433151 від 20.02.2007 є незаконними та підлягають скасуванню. Відповідачка, отримавши в незаконний спосіб земельну ділянку площею 0, 3326 га, самовільно захопила частину належної їй земельної ділянки площею 0, 0181 га, змістивши межу своєї ділянки вздовж усієї її земельної ділянки (протяжністість 89, 89 м) на 1, 76 м з однієї сторони та на 2, 20 м з іншої сторони, що підтверджується, окрім іншого, збірним кадастровим планом земельної ділянки, виконаним інженером геодезистом СПД ОСОБА_6 . З метою вирішення означеного спору, зверталася із письмовою заявою до голови Галичанівської сільської ради, однак така заява залишена без реагування, у зв`язку з чим, змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів, інше. Просила позов задовольнити.
Ухвалою судді від 05.03.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, 13.10.2020 до участі у справі залучено правонаступника відповідачки ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 – ОСОБА_4 , а 09.02.2021 правонаступника Галичанівської сільської ради Городоцького району Львівської області – Городоцьку міську раду Львівської області.
Позивачка ОСОБА_3 в суді 06.06.2018 вимоги підтримала, просила позов задовольнити з мотивів у ньому наведених.
Представник ОСОБА_7 в суді 06.06.2018 висловилась на підтримку заявлених позивачкою вимог, окрім цього пояснила, що у разі відновлення відповідачкою меж земельної ділянки згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 434752 від 04.11.2008, підстав для скасування рішення органу місцевого самоврядування немає.
Представник ОСОБА_8 в судовому засіданні 01.11.2018 пояснив, що під час приватизації у 2006 році ОСОБА_5 земельної ділянки, остання межі ділянки погоджувала з ОСОБА_9 , що жодних спорів з цього приводу до 2017 року не було.
Представник ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав з мотивів у ньому наведених, уточнив в частині вимоги про зобов`язання ОСОБА_4 в майбутньому не чинити позивачці перешкоди у користуванні належною їй ділянкою, просив залишити без розгляду. Окрім цього пояснив, що рішення органу місцевого самоврядування від 20.10.2006 за № 80 про передачу ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0, 3326 га, прийнято всупереч положень ст. 81 ЗК України, оскільки у 1998 році остання вже отримала безоплатно у власність із земель комунальної власності земельну ділянку площею 0, 5601 га, відтак повторно отримувати таку не мала права, що земельна ділянка позивачки площею 0, 2854 га не накладається на земельну ділянку ОСОБА_4 площею 0, 3326 га, а має місце зміщення відповідачкою меж ділянки у сторону ОСОБА_3 протяжністю 89, 89 м, на 1, 76 м з однієї сторони та на 2, 20 м з іншої сторони, при цьому зазначив, що спірною частиною ділянки фактично користується позивачка, що межі земельної ділянки останньої мають проходити по металевій огорожі (сітці), як про це зазначено у технічній документації, інше. Вважає, що акт встановлення та узгодження зовнішніх меж землекористування земельної ділянки ОСОБА_10 від 25.10.2006 містить підпис, візуально не схожий на підпис ОСОБА_9 , що скасувавши рішення 5 сесії 5 скликання Галичанівської сільської ради Городоцького району Львівської області № 80 від 20.10.2006 та визнавши недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 433151, буде відновлено порушене право позивачки, інше. Просить позов задовольнити.
Відповідачка ОСОБА_5 в суді 06.06.2018 позов заперечила, як безпідставний.
Представник відповідачки ОСОБА_4 – ОСОБА_2 у відзиві від 10.05.2018 та в суді позов заперечила як безпідставний та необгрунтований, окрім цього пояснила, що з урахуванням Закону України «Про особисте селянське господарство» від 15.05.2003, на підставі заяви ОСОБА_5 5 сесію 5 скликання Галичанівської сільської ради прийнято рішення № 80 від 20.10.2006 про передачу їй земельної ділянки площею 0, 3326 га для ведення ОСГ, на підставі якого ліцензованою землевпорядною організацією виготовлено технічну документацію, встановлено та узгоджені межі ділянки з суміжними землекористувачами, після присвоєння земельній ділянці кадастрового номеру та внесення відомостей про неї в кадастрову карту України, видано Державний акт серія ЯД № 433151 від 20.02.2007, що ОСОБА_9 перша приватизувала земельну ділянку площею 0, 7919 га, з внесенням відомостей про таку в кадастрову картку, відтак у випадку накладення меж земельних ділянок, ОСОБА_5 не змогла б зареєструвати право власності на ділянку площею 0, 3326 га, інше. Покликаючись на висновок судового експерта від ОСОБА_11 № 638/24 від 30.12.2024, просить у задоволенні позову відмовити, клопотання про застосування строків позовної давності, до уваги не брати.
Представник Галичанівської сільської ради Городоцького району Львівської області Марутяк Г.К. 06.06.2018 просила в позові відмовити.
Представник Городоцької міської ради Львівської області міський голова В.Ременяк у відзиві від 31.03.2021 позов ОСОБА_3 в частині скасування рішення 5 сесії 5 скликання Галичанівської сільської ради Городоцького району Львівської області № 80 від 20.10.2006 заперечив мотивуючи тим, що рішенням Галичанівської сільської ради № 4 від 27.01.1998, ОСОБА_5 передано у власність із земель комунальної власності земельну ділянку площею 0, 5601 га в с. Галичани для ведення особистого підсобного (селянського) господарства, а з огляду на положення ч. 6 ст. 5 ЗУ «Про особисте селянське господарство», рішенням Галичанівської сільської ради № 80 від 20.10.2006, відповідачці збільшено земельну ділянку в межах норм, установлених ст. 121 ЗК України для ведення особистого селянського господарства, відповідно при ухваленні спірного рішення, органом місцевого самоврядування не порушені норми безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, ОСОБА_5 виділено 0, 5601 га для ведення особистого підсобного господарства та 0, 3326 га для ведення особистого селянського господарства, що в сумі становить 0, 8927 га. Просив відмовити в задоволенні позову в цій частині (т. 2 а.с. 58-61).
Заслухавши пояснення представників, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 4, 13, 81, 82 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Із копії технічного звіту про виконані роботи по підготовці та видачі Державного акту на право власності на землю, виготовленого у 2004 році ІНФОРМАЦІЯ_2 на замовлення ОСОБА_9 убачається, що рішенням 13 сесії від 05.02.2002 №210 Галичанівської сільської ради, ОСОБА_9 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 1, 13 га, в т.ч. для обслуговування житлового будинку – 0, 24 га, для ведення особистого селянського господарства – 0, 89 га, що в с. Галичани Львівського (колишнього Городоцького) району Львівської області, а рішенням 7 сесії 4 скликання від 26.12.2003 №102 Галичанівської сільської ради, затверджено уточнені площі переданих земельних ділянок, а саме всього землі – 1, 0411 га, в т.ч. для обслуговування житлового будинку - 0, 2492 га, для ведення особистого селянського господарства – 0, 7919га, з них по урочищах : 0, 2854 га – ур. «За ставом» /І ряд/, 0, 1423 га – ур. «За ставом» /ІІ ряд/, 0, 3642 га – ур. «Лянгвіци», що межі земельних ділянок, які перадаються у приватну власність гр. ОСОБА_9 встановлено в натурі по існуючій межі в присутності землевласника, представників Галичанівської сільської ради та узгоджено з суміжними землекористувачами. Претензій до встановлених меж та умов використання земельної ділянки, суміжними землекористувачами, не заявлено, земельним ділянкам і зокрема І - присвоєно кадастровий № 4620981800:07:003:0001, ІІ - № 4620981800:07:001:0002, ІІІ – 4620981800:07:003:0001 та Vl – 4620981800:07:001:0003 (т. 1 а.с. 74-107).
28.03.2005, ОСОБА_9 видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 206110 площею 0, 7919 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, що в с. Галичани Львівського (колишнього Городоцького) району Львівської області, кадастрові № 4620981800:07:003:0001, №4620981800:07:001:0003, № 4620981800:07:001:0002 (т. 1 а.с. 7а).
Із пояснень представника ОСОБА_1 в суді, із матеріалів справи убачається, що ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності за заповітом, виданого 18.01.2018 державним нотаріусом Городоцької державної нотаріальної контори Богаченко О.І. після смерті ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , успадкувала в т.ч. земельну ділянку площею 0, 7919 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, що в с. Галичани Львівського (колишнього Городоцького) району Львівської області, кадастрові № 4620981800:07:003:0001, №4620981800:07:001:0003, № 4620981800:07:001:0002 (т. 1 а.с. 7а-10). 
Держкомзем України ДП «Львівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» у 2008 році на замовлення ОСОБА_3 виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності (переоформлення) на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства на території Галичанівської сільської ради Городоцького району Львівської області. Із акту обстеження земельної ділянки від 20.02.2008 та кадастрового плану убачається, що обстеження в т.ч. земельної ділянки площею 0, 2854 га, кадастровий №4620981800:07:001:0003, призначеної для ведення особистого селянського господарства, проводилось з використанням матеріалів по виготовленню Державного акту на землю серія ЯА № 206110 за реєстровим № 01.05.450.00102 від 28.03.2005, означена ділянка в точках «А-Б» межує з земельною ділянкою ОСОБА_5 , зміну меж під час обстеження не виявлено, довжини сторін землекористування і суміжні землекористування відповідають вказаним у державному акті, межові знаки, які були при виготовлені державного акта є в наявності, заяв та претензій зацікавлених осіб, до таких не висловлено (т. 1 а.с. 108-135).
ОСОБА_3 , 04.11.2018, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.01.2008, видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 434725, що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.08.450.00071, згідно якого позивачка є власником земельної ділянки площею 0, 2854 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, що в с. Галичани Львівського (колишнього Городоцького) району Львівської області (т. 1 а.с. 11).
Рішенням 5 сесії 5 скликання Галичанівської сільської ради Городоцького району Львівської області № 80 від 20.10.2006, матері відповідачки ОСОБА_4 – ОСОБА_5 , передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0, 3326 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, що в с. Галичани Львівського (колишнього Городоцького) району Львівської області в урочищі «за ставом» перший ряд (т. 1 а.с. 17).
На підставі вищеозначеного рішення орану місцевого самоврядування, ПП «Інформаційний кадастровий центр», 01.11.2006 на замовлення ОСОБА_5 виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо складання Державного акту на право приватної власності на землю площею 0, 3326 га, із якої убачається, що зовнішні межі землекористування земельної ділянки ОСОБА_5 встановлено в натурі по фактичному стану в присутності землевласника, представників Галичанівської сільської ради та узгоджено з суміжними землекористувачами – ОСОБА_9 та ОСОБА_12 . Претензій до встановлених меж та умов використання земельної ділянки, суміжними землекористувачами, в т.ч. ОСОБА_9 до ОСОБА_5 не заявлено, земельній ділянці присвоєно кадастровий № 4620981800:07:001:0007 та внесено відомості про таку в Кадастрову карту України (т. 1 а.с. 42-61).
20.02.2007, ОСОБА_5 видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 433151 площею 0, 3326 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, що в с. Галичани Львівського (колишнього Городоцького) району Львівської області (т. 1 а.с. 14).
ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності за законом, виданого 12.03.2020 приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Львівської області Богаченко О.І. після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , успадкувала в т.ч. земельну ділянку площею 0, 3326 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, що в с. Галичани Львівського (колишнього Городоцького) району Львівської області, кадастровий № 4620981800:07:001:0007 (т. 1 а.с. 240-247).
11.10.2017, ОСОБА_3 зверталася до органу місцевого самоврядування із заявою про створення комісії для вирішення земельного спору щодо розмежування меж земельних ділянок, що перебувають у її власності та власності ОСОБА_5 , у відповідь на яку, листом сільського голови Галичанівської сільської ради Городоцького району Львівської області О. Карапінки № 314 від 13.10.2017 повідомлено, що для вирішення означеного спору слід звернутись у ліцензовану землевпорядну організацію для винесення меж належної їй земельної ділянки та суміжних землекористувачів в натурі (на місцевості), при цьому зазначено, що земельна ділянка згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 434725 від 04.11.2008 розміщена на Публічній кадастровій карті України з помилками геометрії (т. 1 а.с. 16, 68).
Із пояснень представника ОСОБА_2 в суді, із витягу з Кадастрової карти та фотосвітлин убачається, що в жовтні 2017 році, за заявою ОСОБА_3 , в присутності представників Галичанівської сільської ради та землевласників, працівниками ліцензованої земельної організації повторно, на місцевості, винесено в натурі межі земельної ділянки ОСОБА_5 площею 0, 3326 га та ОСОБА_3 площею 0, 2854 га по визначених в Кадастровій карті координатах меж земельних ділянок, при цьому жодної накладки не встановлено (т. 2 а.с. 62-67).
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до статті 125 ЗК України, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі, одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.
За змістом статті 91 ЗК України, власники земельних ділянок зобов`язані: забезпечувати використання їх за цільовим призначенням; додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля; своєчасно сплачувати земельний податок; не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі; своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування дані про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законом; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон; зберігати геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем; за свій рахунок привести земельну ділянку у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком здійснення такої зміни не власником земельної ділянки, коли приведення у попередній стан здійснюється за рахунок особи, яка незаконно змінила рельєф.
Згідно зі статтею 106 ЗК України, власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин.
Статтею 107 ЗК України, передбачено, що основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин.
У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (стаття 155 ЗК України).
Статтею 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.
Згідно з частинами другою - третьою статті 158 ЗК України виключно судом вирішується земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.
Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.
У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом.
Представником ОСОБА_1 не доведено належними та допустими доказами, що площа земельної ділянки позивачки зменшилася саме за рахунок неправомірних дій відповідачки, як і не заявлено клопотання про проведення експертизи для встановлення факту зміщення земельної ділянки успадкованої ОСОБА_4 .
Разом з цим, за клопотанням представника відповідачки, судовим експертом Науково-дослідного інституту судових експертиз та права ОСОБА_11 , проведено земельну-технічну експертизу, із висновку якого № 638/24 від 30.12.2024 убачається, що експертом проведено зіставлення фактичного користування ОСОБА_3 земельною ділянкою площею 0,2854 га кадастровий № 4620981800:07:001:003 за координатами отриманими з електронного сервісу Державного земельного кадастру та координатами, що містяться у «Технічна документація із землеустрою від 2008», а координати земельної ділянки ОСОБА_4 площею 0, 3326 га кадастровий № 4620981800:07:001:0007 отримані з електронного сервісу Державного земельного кадастру, що відповідно до координат досліджуваних земельних ділянок, отриманих із електронного сервісу Державного земельного кадастру, означені ділянки не накладаються і є суміжними, при цьому, ОСОБА_3 фактично (на місцевості) користується належною їй земельною ділянкою згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 434725 від 04.11.2008, а не згідно координат електронного сервісу ДЗК, відповідно частина ділянки якою вона користується накладається на земельну ділянку ОСОБА_4 , площа накладення 0, 0190 га (т. 2 а.с. 126-146).
Про те, що земельні ділянки ОСОБА_3 і ОСОБА_4 суміжні і одна на одну не накладаються, що у разі відновлення сторонами спору меж належних їм на праві власності земельних ділянок згідно координат електронного сервісу ДЗК, конфігурація та площа цих ділянок, кожної, не зміниться, ствердив в суді судовий експерт Худак М.Я. 
Статтею 106 ЦПК України передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи.
У висновку судового експерта Худак М.Я. № 638/24 від 30.12.2024 зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та, що такий підготовлено на виконання ухвали суду від 21.05.2024, а відтак означений висновок є належним та допустимим доказом у справі.
Про те, що ОСОБА_3 фактично (на місцевості) користується належною їй земельною ділянкою площею 0, 2854 га, призначеною для ведення ОСГ згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 434725 від 04.11.2008, а не згідно координат електронного сервісу ДЗК, не заперечив в суді й представник Гриньо М.І.
Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про Державний земельний кадастр», державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами, про меліоративні мережі та складові частини меліоративних мереж.
Таким чином, ураховуючи вищенаведені та досліджені судом докази в їх сукупності, висновок судового експерта № 638/24 від 30.12.2024, положення ЗУ «Про Державний земельний кадастр», що спірною частиною земельної ділянки по суті користується ОСОБА_3 , а відповідачка межі у сторону земельної ділянки позивачки не зміщувала, вимога ОСОБА_3 про відновлення стану земельної ділянки площею 0, 2854 га призначеної для ведення особистого селянського господарства, що в с. Галичани Городоцького району Львівської області у відповідності до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 434752 від 04.11.2008, усунення перешкоди у користуванні земельною ділянкою та повернення самочинно захопленої частини ділянки площею 0, 0181 га, задоволенню не підлягає.
Покликання представника Гриньо М.І. про те, що висновок судового експерта № 638/24 від 30.12.2024 складений неуповноваженими особами, а відповідно такий висновок не може бути належним доказом у справі, суд оцінює, як необгрунтовані, з огляду на відповідь директора НДІСЕ І.Сороченко № 1209/2 від 09.12.2025 та долучені документи, згідно яких виконання означеної експертизи доручено судовому експерту Худак М.Я. (Свідоцтво №1870 від 28.05.2017, Свідоцтво №1882 від 09.06.2017 видане на підставі рішення Центральної експертно- кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України), а проведення геодезичних робіт - сертифікованому інженеру-геодезисту Семаку І.М.(сертифікат №014202 від 13.05.2019) які під час проведення експертизи перебували з установою у цивільно правових відносинах. Згідно п. 4. наказу Міністерства юстиції України від 14.03.2022 № 1138/5 «Про деякі питання забезпечення судово-експертної діяльності в умовах воєнного стану» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 березня 2022 р. за № 326/37662), продовжується строк дії свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта, строк дії якого закінчується в період дії воєнного стану, а за положеннями абзацу 2 пункту 1 наказу Міністерства юстиції України від 10.12.2024 № 3565/5 «Деякі питання у сфері судово-експертної діяльності» видані до набрання чинності Законом України від 10 жовтня 2024 року № 4017-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку із прийняттям Закону України «Про адміністративну процедуру» свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта, стосовно яких в установленому законодавством порядку не було прийнято рішення про їх анулювання, є дійсними та вважаються безстроковими.
Окрім цього, позивачка, покликаючись на неправомірність дій відповідачки, яка набувши у власність земельну ділянку площею 0, 3326 га з кадастровим № 4620981800:07:001:0007, на її думку, самовільно захопила частину належної їй земельної ділянки площею 0, 0181 га, змістивши межу своєї ділянки вздовж усієї її земельної ділянки, просить визнати незаконним та скасувати рішення 5 сесії 5 скликання Галичанівської сільської ради Городоцького району Львівської області № 80 від 20.10.2006, визнати недійсним Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 433151 виданого 20.02.2007 ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0, 3326 га, кадастровий номер 4620981800:07:001:0007 призначену для ведення особистого селянського господарства, що в с. Галичани Городоцького району Львівської області та скасувати його державну реєстрацію.
Верховний Суд у постанові № 185/6481/24 від 26.11.2025 зазначив, що сам по собі факт державної реєстрації нерухомості сусіда — навіть за наявності порушень під час її проведення — не означає автоматичного порушення прав власника сусідньої ділянки і не є підставою для позбавлення іншої особи права власності. Обраний спосіб захисту має відповідати суті спору та реально відновлювати порушене право.
Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16).
Таким чином, оцінюючи обставини справи, суд дійшов висновку, що обраний позивачкою спосіб захисту в цій частині заявлених вимог і з цих підстав, не відповідає змісту порушеного права, характеру правопорушення, та не забезпечить поновлення порушеного, на її думку, права. Позбавлення іншої особи права власності на нерухоме майно за таких обставин буде непропорційним втручанням у право власності та не відповідатиме завданням цивільного судочинства.
Покликання позивачки у заяві та її представника в суді про набуття ОСОБА_5 у незаконний спосіб на підставі неправомірного рішення 5 сесії 5 скликання Галичанівської сільської ради земельної ділянки площею 0, 3326 га, суд оцінює як безпідставні, з огляду на наступне.
Так, рішенням Галичанівської сільської ради № 4 від 27.01.1998, ОСОБА_5 передано у власність із земель комунальної власності земельну ділянку площею 0, 5601 га в с. Галичани для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного (селянського) господарства (т. 1 а.с. 13).
Відповідно до ч. 1 ст. 56 ЗК України (редакція від 22.06.1993) для ведення особистого підсобного господарства громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються безоплатно у власність земельні ділянки, безоплатно у власність у розмірі в межах населених пунктів, у розмірах, вказаних у земельно-облікових документах, або надаються не більше 0,6 гектара 
Відповідно до частини четвертої статті 116 Земельного кодексу України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. 
Тобто, якщо громадянину раніше було передано земельну ділянку у власність для певних цілей у меншому розмірі, ніж це передбачено Земельним кодексом України, то передати ще частину земельної ділянки (збільшити) для таких же самих цілей чинним Земельним Кодексом не передбачено.
Статтею 121 ЗК України (редакція від 2001 року) передбачені види та норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам у власність.
Відповідно до частини 6 статті 5 Закону України «Про особисте селянське господарство» громадяни України, які реалізували своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства в розмірі менше 2,0 гектара, мають право на збільшення земельної ділянки в межах норм, установлених статтею 121 Земельного кодексу України для ведення особистого селянського господарства.
Враховуючи наведені норми земельного законодавства, ОСОБА_5 мала право на збільшення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, а Галичанівська сільська рада прийняла законне рішення щодо надання відповідачу земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, оскільки при ухваленні рішення №80 від 20.10.2006 не порушенні норми безоплатної приватизації земельних ділянок громадянам, передбачені статтею 121 ЗК України.
Збірний кадастровий план земельної ділянки, виконаний інженером геодезистом СПД ОСОБА_6 , на замовлення ОСОБА_3 , не може слугувати належним доказом на підтвердження факту зміщення меж і захоплення частини земельної ділянки відповідачкою, оскільки такий не є висновком земельно-технічної експертизи, який міг би дати відповідь на поставлені в позові питання. 
Більше того, згідно означеного плану земельні ділянки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 накладаються одна на одну, а не зміщуються їх межі, як про це йдеться у позові (т. 1 а.с. 15).
За наведеного, керуючись ст. 76, 77, 81, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст. 15, 16 ЦК України, суд, -
в и р і ш и в :
у позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Городоцької міської ради Львівської області про визнання незаконним та скасування рішення 5 сесії 5 скликання Галичанівської сільської ради Городоцького району Львівської області № 80 від 20.10.2006, визнання недійсним Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 433151 виданого 20.02.2007 на ім`я ОСОБА_5 площею 0, 3326 га, кадастровий номер 4620981800:07:001:0007 призначену для ведення особистого селянського господарства, що в с. Галичани Городоцького району Львівської області та скасування його державної реєстрації, відновлення стану належної ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0, 2854 га призначеної для ведення особистого селянського господарства, що в с. Галичани Городоцького району Львівської області у відповідності до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 434752 від 04.11.2008, зобов`язання ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою та повернення самочинно захопленої частини ділянки площею 0, 0181 га, а також зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні ділянкою в майбутньому – відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 16.02.2026.
С у д д я А.М. Малахова - Онуфер