07.04.2026 
Справа № 331/533/26
Провадження № 2-о/331/151/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 року Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі:
Головуючого – судді Клименко Л.В.
за участю секретаря судового засідання Владиченко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі цивільну справу, в порядку окремого провадження, за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту смерті, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Олександрівського районного суду міста Запоріжжя з заявою про встановлення факту смерті її дідуся - громадянина України ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Запоріжжі, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на території Російської Федерації в м. Москва від короновірусної інфекції, викликаної вірусом Covіd-19.
В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_1 зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Встановлення факту смерті необхідно їй для зняття особи з зареєстрованого місця проживання та реалізації права на приватизацію житла. 
Також зазначила, що факт належності ОСОБА_2 до громадянства України підтверджено на підставі листа УДМС України в Запорізькій області, в якому зазначено, що згідно з обліками УДМС у Запорізькій області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» є громадянином України.
Щодо обставин смерті ОСОБА_2 заявниці відомо, що впродовж останніх років життя він фактично не проживав за зареєстрованим місцем проживання. Точне місце проживання ОСОБА_2 заявниці невідоме. Від його дочки ОСОБА_3 (у дівоцтві ОСОБА_4 ), яка мешкає на території Російської Федерації, засобами телефонного зв`язку була отримана інформація про те, що ОСОБА_2 протягом останніх років проживав у неї і помер ІНФОРМАЦІЯ_2 від короновіруної інфекції, а також отримано фотокопії документів російського зразка, зокрема свідоцтва про смерть та довідку про смерть, в яких зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Запоріжжя, Україна, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 о 12 годині 00 хвилин, місце смерті: Російська Федерація, м. Москва.
З огляду на те, що смерть настала на території країни-агресора, заявниця ОСОБА_1 не має об`єктивної можливості отримати оригінали документів її дідуся ОСОБА_2 . У свою чергу, Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжя Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України відмовив їй у поновленні актового запису про смерть на підставі висновку № 255/32.11-03.7-08.
Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2 , місце смерті – Російська Федерація, м. Москва, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 12 годині 00 хвилин. Також просила допустити негайне виконання рішення у справі та звернути судове рішення до виконання.
Заявниця ОСОБА_1 та представник заінтересованої особи: Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду були повідомлені належним чином. Будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи чи здійснення розгляду без їх участі до суду не надійшло.
Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника та заінтересованої особи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги, викладені в заяві, обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з огляду на викладене.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Як визначено ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 293, п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в т.ч., встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 є онукою померлого ОСОБА_2 . Факт спорідненості підтверджений:
- копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, з якого вбачається, що батьком заявниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;
- копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 136 Сімейного кодексу України, з якого слідує, що батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_2 . 
Як вбачається з відповіді т.в.о. начальника УДМС України в Запорізькій області № С-120/6/2301-25/2301.2.4/18-26 від 15.01.2026 року, наданої на запит ОСОБА_1 , за результатами проведених перевірок встановлено, що згідно з обліками УДМС у Запорізькій області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» є громадянином України. 
З долученої фотокопії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 23.06.2020 року « НОМЕР_3 Орган ЗАГС Москвы № 93 Многофункциональный центр предоставления государственных услуг района Замоскворечье», судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 о 12 годині 00 хвилин, місце смерті Російська Федерація, м. Москва, про що складеноийактовий запис про смерть № 170209775009302712000. 
Довідкою про смерть № С-02866 від 23.06.2020 року встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Запоріжжя, громадянин України, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 о 12 годині 00 хвилин, місце смерті – Російська Федерація, м. Москва.
Як слідує з висновку № 255/32.11-03.7-08 від 19.12.2025 р. про поновлення актового запису цивільного стану, складеного в.о. керівника Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), заявниці ОСОБА_1 відмовлено у проханні щодо поновлення актового запису про смерть, складеного Органом ЗАГС м. Москви № 93 Багатофункціональним центром надання державних послуг № 170209775009302712000 на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку відсутністю оригіналів документів на підтвердження факту смерті фізичної особи, що не відповідає Правилам внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5. Поряд з цим, у вказаному висновку також зазначено про те, що повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану, складеного 18.12.2025 року за № 00055432033 Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (нині - Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України) встановлено, що актовий запис про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не складався. 
З огляду на викладене, встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідне для зняття особи із зареєстрованого місця проживання та реалізації права на приватизацію житла. 
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. 
Відповідно до роз`яснень, даних в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.
Заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті її дідуся, у зв`язку з тим, що не має належних документів, передбачених законодавством України, для реєстрації факту смерті цієї особи. Ці обставини обґрунтовуються доказами, доданими до заяви.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією РФ проти України неодноразово продовжувався на підставі Указів Президента України. 
Судом також прийнято до уваги, що внаслідок збройної агресії РФ проти України заявниця не має можливості отримати оригіналів документів, складених державними органами Російської Федерації на підтвердження факту смерті фізичної особи. 
Відтак, смерть ОСОБА_2 підтверджується належним свідоцтвом про смерть, виданим відповідно до законодавства іноземної держави, на території якої настала смерть. Свідоцтво про смерть видано до зупинення дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року та Протоколу до конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 28.03.1997 року. 
Оцінюючи наявні у матеріалах справи документи, суд виходить з того, що смерть особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав.
На підставі викладеного, суд доходить висновку про необхідність задоволення заяви в частині встановлення факту смерті ОСОБА_2 на території РФ, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість вчинити дії для зняття особи із зареєстрованого місця проживання та реалізувати право на приватизацію житла.
Проте, за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 також ставиться питання про допуск негайного виконання рішення суду.
Статтею 430 ЦПК України встановлений вичерпний перелік справ, рішення по яким допускається до негайного виконання. 
Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць; присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника; відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала; розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб; розкриття особою, визначеною пунктами 1-3 частини першої статті 134 Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки», інформації, що становить професійну таємницю на ринках капіталу та організованих товарних ринках, щодо юридичної або фізичної особи; примусову госпіталізацію чи продовження строку примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу; встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства; надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку; видачу або продовження обмежувального припису.
З наведеного слідує, що суд допускає винесення рішення до негайного виконання за умови встановлення факту смерті фізичної особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства.
З матеріалів справи встановлено, що смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , настала на території іноземної держави, а тому, виходячи з вимог ст. 430 ЦПК України, в задоволенні вимог заяви щодо допуску судового рішення до негайного виконання слід відмовити.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що обставини, зазначені заявником, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи, тому наявні підстави для часткового задоволення заяви. 
Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 258, 263-265, 293, 315, 354, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту смерті – задовольнити частково.
Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: м. Запоріжжя, Україна, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 о 12 годині 00 хвилин в м. Москва, Російська Федерація.
В іншій частині вимог заяви – відмовити. 
Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя        Л.В. Клименко