Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2026 року Справа№200/294/26 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабіча С.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, і зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі – відповідач), відповідно до якої просить:
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 05.08.2025 року про відмову у переході на інший вид пенсії;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 28 липня 1995 року по 01 жовтня 2003 року в Відкритому акціонерному товаристві «Фільтр» ( перейменовано у ПАТ «МЕНА ПАК) до спеціального (пільгового) стажу роботи, що дає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2, відповідно до ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.07.2025 про перехід на інший вид пенсії а саме із пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2 відповідно до ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 у період з 28.07.1995 по 01.10.2003 позивач працював в ВАТ «Фільтр» ( неодноразово перейменовано, станом на сьогоднішній день ПАТ «МЕНА ПАК») на посаді кочегара на твердому паливі ІІІ розряду. 
Зазначав, що 23.06.2025 року позивач звернувся із заявою на ім`я генерального директора ПАТ «МЕНА ПАК» з метою надання уточнюючої довідки про роботу з шкідливими і важкими умовами праці. Однак за результатами розгляду вищевказаної заяви ПАТ «МЕНА ПАК» повідомлено позивачу про неможливість видачі такої довідки, оскільки враховуючи давність подій та відсутність керівних працівників які могли б надати роз`яснення або підтвердити факт переведення на зазначену посаду з 28.07.1995 року, відновити чи відтворити необхідні документи, які можуть підтвердити пільговий стаж роботи ОСОБА_1 з 28.07.1995 на даний час неможливо. 
Разом з цим було надано інші документи, які підтверджують характер виконуваної роботи та її відповідність Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Так, факт займаної посади кочегара на твердому паливі позивачем в період з 28.07.1995 по 01.10.2003 підтверджується також наказом №64 від 28.07.1995 згідно якого ОСОБА_1 командировано на курси кочегарів; наказом №84 від 01.09.1995 згідно якого продовжено відрядження ОСОБА_1 на курси кочегарів; наказом про надання відпустки №61 від 14.05.1996 згідно якого ОСОБА_2 кочегару було надано чергову відпустку за період роботи з 14.04.1994 по 14.10.1995; наказом про надання відпустки №93-а від 08.08.1996 згідно якого ОСОБА_2 кочегару було надано чергову відпустку за період роботи з 14.10.1995 по 14.10.1996; Наказом про надання відпустки №40 від 30.07.1997 згідно якого ОСОБА_2 кочегару було надано чергову відпустку за період роботи з 14.10.1996 по 14.10.1997; Наказом №41 від 04.07.1998 згідно якого ОСОБА_2 кочегару було надано чергову відпустку за період роботи з 14.10.1997 по 14.10.1998; наказом №89 від 05.07.1999 згідно якого ОСОБА_2 кочегару було надано чергову відпустку за період роботи 14.10.1998 по 14.10.1999; Наказом №133 від 30.08.2000 згідно якого ОСОБА_2 кочегару було надано чергову відпустку за період роботи з 14.10.1999 по 14.10.2000; Наказом №164 від 21.08.2001 згідно якого ОСОБА_2 кочегару було надано чергову відпустку за період роботи p 14.10.2000 по 14.10.2001; наказом №211 від серпня 2002 згідно якого ОСОБА_2 кочегару котельні було надано чергову відпустку за період роботи 14.10.2001 по 14.10.2002; довідкою №133 від 13.08.2025 про заробітну плату для обчислення пенсії за період липень 1995 року по червень 2000 року; Розрахунком заробітку з 2000 року по 2025 рік. 
Окрім цього на підставі наказу №117 від 01.10.2003 позивача, як кочегара котельні було переведено на нову посаду а саме оператором котельні 3 розряду дане переведення було здійснено у зв`язку із газифікацією котельні.
Позивач зауважив, що відсутність довідки, що уточнює пільговий характер роботи, яка підтверджує зайнятість на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, не може бути правомірною підставою для незарахування позивачеві до пільгового стажу роботи, періоду підтвердженого відомостями трудової книжки.
Ухвалою суду від 19.01.2026 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії і зобов`язання вчинити певні дії та відкрито провадження у справі № 200/294/26. Призначено дану справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якої він просив відмовити у задоволенні позовних вимог, серед іншого посилаючись на те, що у результаті аналізу наданих документів встановлено, що трудова книжка ОСОБА_1 не містить інформації про пільговий характер роботи. 
У довідці ПАТ “МЕНА ПАК” № 109 від 30.06.2025 року зазначено, що за даними архіву встановити та підтвердити переведення ОСОБА_1 з 28.07.1995 року на посаду кочегара, зайнятого на роботах з твердим паливом, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення не є можливим, оскільки наказ № 64 від 28.07.1995 року не містить відповідної інформації. 
Крім того, вищезазначена довідка не підтверджена первинними документами. 
За наведених вище обставин Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення № 46182/03-16 від 12.11.2025 про відмову в переведенні, у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу передбаченого пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058.
Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівський області (дислокація — м. Мена) та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-IV (далі — Закон № 1058) з 23.06.2023 року.
28.07.2025 року позивач звернувся із заявою від 28.07.2025 №1243 про перерахунок пенсії в частині переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком та додавання страхового стажу відповідно до статті 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. 
До заяви надані: паспорт, ідентифікаційний номер, трудову книжку, довідку про період проходження військової служби, диплом, довідка, довідка про реорганізацію ПАТ “МЕНА ПАК”, копії наказів про проведення атестації № 69 від 04.06.1996, про результати атестації № 35 від 09.04.1998, № 133а від 09.04.1998, протоколу засідання комісії № 1 від 09.04.1998, картки умов праці, наказів на відрядження, наказу на переведення. 
Вищезазначену заяву було опрацьовано за принципом екстериторіальності відповідачем.
За результатами опрацювання зазначеної заяви, відповідачем проведено перерахунок пенсії відповідно до статті 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, а в частині переведення прийнято рішення про відмову від 05.08.2025 року о/р 254150026381.
Відповідно до рішення від 05.08.2025 року о/р 254150026381, із посиланням на пункт 20 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, відповідачем як підставу для відмови в частині переходу на інший вид пенсії зазначено відсутність уточнюючої довідки про роботу з шкідливими та важкими умовами праці.
Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з його оскарженням.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та відповідним доводам сторін, суд дійшов таких висновків.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) визначено, що цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені в статті 24 Закону № 1058-ІV, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24).
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону №1058-IV).
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.
Згідно з пунктом "а" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 (далі - Закон №1788-XII від 05.11.1991, у редакції чинній до прийняття Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213-VIII від 02.03.2015) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Згідно з пунктом "б" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991(далі - Закон №1788-XII від 05.11.1991, у редакції чинній до прийняття Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213-VIII від 02.03.2015) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.
Частиною четвертою статті 24 Закону № 1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно з нормами статті 114 зазначеного Закону, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
У законодавстві, що діяло до 01.01.2004, зокрема, у статті 56 Закону №1788-ХІІ передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Порядок підтвердження стажу регламентовано у статті 62 Закону №1788-ХІІ, яка визначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).
Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Згідно з абзацом 1 пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
За приписами пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція від 29.07.1993 № 58), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 року за № 110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
При цьому, як передбачено пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників» заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства, установи, організації в присутності працівника, а відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Так, у разі якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.05.2018 року у справі № 439/1148/17.
Згідно з матеріалами справи позивачу не зараховано період роботи з 28 липня 1995 року по 01 жовтня 2003 року в Відкритому акціонерному товаристві «Фільтр» ( перейменовано у ПАТ “МЕНА ПАК”) до спеціального (пільгового) стажу роботи.
Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 21.08.1986 року позивача з 28.07.1995 року переведено на посаду кочегаром на твердому паливі ІІІ розряду у Відкритому акціонерному товаристві "Фільтр" (неодноразово перейменовано, станом на момент звернення до суду ПАТ «МЕНА ПАК»).
Отже, позивач у період з 28.07.1995 року по 01.10.2003 року позивач працював кочегаром на твердому паливі ІІІ розряду.
Докази, які б спростовували факт роботи позивача повний робочий день та інших доказів, які підтверджували б невиконання позивачем роботи за зазначеною професією у спірний період відповідачем суду не надано.
Окрім того, відповідачем не надано доказів проведення перевірки даних, зазначених у трудовій книжці позивача, у разі наявності сумнівів у достовірності наведених у них відомостей чи доказів здійснення відповідних запитів до державних органів.
Також відповідач не подав до суду доказів того, що подані позивачем документи містить неправдиві або недостовірні дані.
Відповідно до пункту 1 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт і професій, посад та показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731 (далі - Порядок застосування Списків № 383), пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Список №1) та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Список №2), затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, які мали право на пенсію за віком на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.
Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 383 передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637).
Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі №234/13910/17 та від 07.03.2018 у справі №233/2084/17.
На звернення позивача Приватне акціонерне товариство "МЕНА ПАК" листом від 30.08.2025 № 109 повідомило, що видати довідку, яка підтверджує пільговий стаж роботи неможливо. За даними архіву АТ "МЕНА ПАК" встановити та підтвердити переведення позивача з 28.07.1995 року на посаду кочегара, зайнятого на роботах з твердим паливом, шо дає право на пільгове пенсійне забезпечення, не є можливим, оскільки зазначений у запиті Наказ № 64 від 28.07.1995 року не містить такої інформації. Враховуючи давність подій та відсутність керівних працівників (у тому числі осіб, відповідальних за ведення кадрової документації та видачу наказів у 1995 році), які могли б надати роз`яснення або підтвердити факт переведення на зазначену посаду з 28.07.1995 року, відновити чи відтворити необхідні документи, які можуть підтвердити пільговий стаж роботи позивача з 28.07.1995 року, наданий час неможливо. 
АТ "МЕНА ПАК" надає інші документи, які підтверджують характер виконуваної роботи та її відповідність Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а саме: копії наказів про відрядження на навчання за професією кочегара № 64 від 27.08.1995 року, № 84 від 01.09.1995 року; копії документів атестації робочого місця (наказ № 133а від 09.04.1998 року, додаток 2 карта умов праці, форма № 3 зведена фотографія робочого дня, наказ № 35 від 09.04.1998 року, протокол № 1 від 09.04.1998 року, довідку про заробітну плату 1996 -2000 роки, довідку про перейменування підприємства.
Вказані документи було надано відповідачу при зверненні позивачем, а також надано копії наказів про відпустки позивача (кочегар) № 40 від 30.07.1997 року, № 41 від 04.05.1998 року, № 61 від 14.05.1996 року, № 89 від 05.07.1999 року, № 93-а від 05.08.1996 року, № 133 від 30.08.2000 року, № 164 від 21.08.2001 року.
Крім того, в матеріалах справи наявні документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць, зокрема, копія наказу ВАТ «ФІЛЬТР» № 69 від 04.06.1996 про проведення атестації робочого місця кочегарам котельної на твердому паливі 12.06.1996 та наказу ВАТ «НЯМУНО БАНГА МЕНА» №133а від 09.04.1998 про проведення атестації робочих місць за умовами праці. 
Відповідно до Протоколу №1 засідання комісії по атестації робочих місць від 09.04.1998 комісією було постановлено підтвердити право на пільгову пенсію за списком № 2 машиністам (кочегарам) котельної на вугіллі. За результатами проведення атестації робочих місць Наказом ВАТ «НЯМУНО БАНГА МЕНА» №35 від 09.04.1998 підтверджено право на пільгову пенсію за списком №2 машиністу (кочегару) котельної на вугіллі, код професії №23200000-13786. Відповідно до зведеної фотографії робочого дня та карти умов праці, посада яку займав позивач відповідає посаді зазначеній у Списку № 2.
Згідно з довідкою ПАТ «МЕНА ПАК» від 30.06.2025 року № 110 на підставі наказу МХП УРСР № 323 від 09.11.1981р. Менський тютюнфермзавод перейменовано в Менський завод сигаретних фільтрів / нак. № 213 від 16.11.1981 р/. 
На підставі наказу начальника регіонального відділення фонду державного майна по Чернігівській обл.. № 06-21 від 26.02.1993р. призупинена діяльність держ. підприємства Менський завод сигаретних фільтрів та реформовано в орендне підприємство Менський завод сигаретних фільтрів /нак. № 1 від 26.02.1993р./
В процесі приватизації орендне підприємство Менський завод сигаретних фільтрів реформовано у відкрите акціонерне товариство «Фільтр» /нак. № 1 від 03.01.1994 року/.
Рішенням загальних зборів акціонерів, протокол № 5 від 11.10.1996 року та рішенням Менської РДА № 129 від 11.04.1997року ВАТ «Фільтр» перейменовано на ВАТ « Нямуно банга - Мена» /нак. № 1 від 11.04.1997р.//
Рішенням загальних зборів акціонерів, протокол № 17 від 26.12.2006 року та рішенням Менської РДА № 10501050002000122 від 23.01.2007року ВАТ «Нямуно банга-Мена» перейменовано на ВАТ «Мена Пак» /нак. № 1 від 12.02.2007р.//
Згідно рішення загальних зборів акціонерів, протокол № 25 від 15.04.2011 року ВАТ «Мена Пак» перейменовано на ПАТ «МЕНА ПАК» ( нак. № 1 від 07.07.2011 року).
Згідно Рішення єдиного акціонера № 1 від 19.04.2019 року ПАТ «МЕНА ПАК» перейменовано на ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «МЕНА ПАК» (скорочено АТ «МЕНА ПАК»)(нак. № l від 17.05.2019 р.)
Відповідно до розписки-повідомлення від 28.07.2025 року, перераховані вище документи були надані разом із заявою про перерахунок пенсії.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» № 162 від 11.03.1994 року було затверджено Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Відповідно до розділу ХХХІІІ. ЗАГАЛЬНІ ПРОФЕСІЇ до Списку №2 відносяться такі посади: код професії 23200000-13786 Машиністи (кочегари) котельних ( на вугіллі й сланці), у тому числі зайняті на видаленні золи. Дана постанова втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» № 36 від 16.01.2003, якою було затверджено Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Так, відповідно до розділу ХХХІІІ. ЗАГАЛЬНІ ПРОФЕСІЇ (У ВСІХ ГАЛУЗЯХ ГОСПОДАРСТВА) до Списку №2 відносяться такі посади: 33 машиністи (кочегари) котельних ( на вугіллі й сланці) у тому числі зайняті видаленням золи.
Таким чином, професія кочегара, у спірний період роботи, була передбачена в усіх редакціях Списку № 2. 
Враховуючи вищевикладене, відповідач протиправно не зарахував до пільгового стажу роботи, спірний період роботи позивача з 28.07.1995 року по 01.10.2003 року, не здійснив належної перевірки та оцінки наданих позивачем документів, що призвело до незабезпечення повного та об`єктивного розгляду заяви позивача та передчасних висновків про відсутність підстав для про перехід на інший вид пенсії а саме із пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2 відповідно до ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Суд зауважує, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина 3 статті 44 Закону № 1058-IV).
Відповідно до статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Тобто, якщо поданих позивачем документів про зверненні було не достатньо, або виникли сумніви щодо їх змісту, то орган пенсійного фонду мав всі правові підстави для того, щоб повідомити заявника про те, які документи необхідно подати додатково, або самостійно витребувати документи, необхідні для перевірки трудового стажу позивача, провести перевірку, зустрічну перевірку для з`ясування спірних обставини тощо.
Відповідач не скористався наданими йому в силу законом повноваженнями, а переклав тягар доказування на позивача.
Підсумовуючи викладене вище, зважаючи на встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що рішення від 05.08.2025 року о/р 254150026381 про відмову у перерахунку пенсії прийняте відповідачем не на підставі та не у спосіб, що визначені законодавством України, без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Таким чином, обираючи належний спосіб захист порушених прав позивача, суд вважає за необхідне на підставі частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, задовольнити позовні вимоги таким чином:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 05.08.2025 року о/р 254150026381 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;
- зобов`язати повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.07.2025 року в частині переходу на інший вид пенсії, зарахувавши до пільгового стажу роботи за Списком № 2 період роботи з 28.07.1995 року по 01.10.2003 року, з урахуванням висновків суду.
Таким чином позов підлягає задоволенню з урахуванням частини 2 статті 9 КАС України.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
Положеннями частини 1 статті 4 Закону № 3674-VI передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно з частиною 2 статті 4 Закону № 3674-VI встановлено, що за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Законом України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2026 року складає 3328,00 грн.
Відповідно до частини 3 статті 4 Закону № 3674-VI при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Судом установлено, що дану позовну заяву разом із додатками подано до суду засобами "Електронного кабінету" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.
Отже при звернення до суд із цим позовом позивач мав сплатити 1064,96 грн (3328,00 грн х 0,4) х 0,8).
Згідно з частиною першою статті 139 КАСУ при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки позовні вимоги задоволено з урахуванням частини 2 статті 9 КАС України, то відповідно судовий збір в розмірі 1064,96 грн підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись Кодексом адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, код ЄДРПОУ 13486010) про визнання протиправним та скасування рішення, і зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 05.08.2025 року о/р НОМЕР_3 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язати повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.07.2025 року в частині переходу на інший вид пенсії, зарахувавши до пільгового стажу роботи за Списком № 2 період роботи з 28.07.1995 року по 01.10.2003 року, з урахуванням висновків суду.
Повне рішення складене 17 квітня 2026 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Бабіч