ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

25 березня 2026 року м. Житомир справа № 240/13713/24
категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Богунського районного суду міста Житомира Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування наказу в частині, зобов`язання вчинити дії, 

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Богунського районного суду міста Житомира суду від 23.01.2024 № 11-К у частині встановлення їй розміру надбавки за вислугу років державної служби з 01 січня 2024 року на рівні 20% місячного посадового окладу;
- зобов`язати ТУ ДСА України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату надбавки за вислугу років державної служби з 1 січня 2024 року відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України «Про державну службу», а саме на рівні 3 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 50 відсотків посадового окладу.
На обгрунтування позовних вимог зазначає, що при розрахунку надбавки за вислугу років на державній службі відповідачем було безпідставно застосовано норми Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" та винесено наказ від 12.03.2024 № 25ос/к/24 "Про встановлення надбавки за вислугу років на державній службі", яким позивачу встановлено надбавку за вислугу років на державній службі на 2024 рік у розмірі 30 відсотків посадового окладу, при тому, що вислуга років позивача на державній службі становить 10 років 07 місяців 24 дні.
Ухвалою суду від 20.02.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

У відзиві на позовну заяву Відповідач-1, Богунський районний суд м. Житомира, зазначив, що позовні вимоги є необґрунтованими. Відповідач зазначає що, Богунський районний суд м. Житомира при прийнятті наказу від 23.01.2024 № 11-АК «Про встановлення надбавки за вислугу років державним службовцям суду» діяв у відповідності до вимог Бюджетного кодексу України, положень Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 року № 3460-IX та роз`яснення НАДС щодо умов оплати праці державних службовців державних органів, які провели класифікацію посад державної служби від 10.01.2024 року № 176-р/з, яке забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, листа ДСА України від 09.01.2024 № 11-1253/24, листа ТУ ДСА України в Житомирській області від 12.01.2024 № 160/24-вих.
У відзиві на позовну заяву Відповідач-2, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області, зазначає, що позовні вимоги є необґрунтованими. Зазначає, що застосування судом норм Закону України №4059-ІХ стосовно нарахування надбавки за вислугу років указаній особі (Позивачу) відповідає нормам чинного законодавства України.

Ухвалою суду від 28.11.2024 року зупинено провадження у цій справі до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у зразковій справі №240/7215/24.

Ухвалою суду від 24.03.2026 року поновлено провадження у справі.

Дослідивши заяви по суті справи, інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд установив, що Позивач працювала на різних посадах у Богунському районному суді м. Житомира.
Відповідно до наказу керівника апарату Богунського районного суду м. Житомира №81-АК від 08.05.2023 року, Позивачу встановлено надбавку за вислугу років на державній службі в розмірі 22% посадового окладу за стаж державної служби за 11 років.
23.01.2024 року наказом керівника апарату Богунського районного суду м. Житомира №11-АК, Позивачу з 01.01.2024 року встановлено надбавку за вислугу років державної служби з 01.01.2024 року на рівні 20% місячного посадового окладу;
Позивач уважає, що оскаржуваний наказ у частині встановленого їй розміру надбавки за вислугу років державної служби на 2025 рік є протиправним, а тому підлягає скасуванню в судовому порядку.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі стосується того, у якому розмірі має бути виплачена Позивачу надбавка за вислугу років на державній службі, а саме передбачена Законом України «Про державну службу» чи абзацом другим 12 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік».

Організацію судової влади, зокрема загальні питання організаційного забезпечення діяльності судів, визначено в Законі України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII з наступними змінами та доповненнями, у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон України № 1402-VIII).
Згідно з частиною 1 статті 150 Закону України № 1402-VIII призначення на посади державних службовців, працівників, які виконують функції з обслуговування, оплата праці та соціальні гарантії працівників апаратів місцевих, апеляційних судів, вищих спеціалізованих судів, апарату Верховного Суду, секретаріатів Вищої ради правосуддя і Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Державної судової адміністрації України, Служби судової охорони регулюються нормами законодавства про державну службу з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Правовий статус державного службовця та відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII з наступними змінами та доповненнями, у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон України № 889-VIII).
Відповідно до частини 1 статті 7 названого Закону державний службовець має право, зокрема, на оплату праці залежно від займаної посади, результатів службової діяльності, стажу державної служби, рангу та умов контракту про проходження державної служби (у разі укладення).
Згідно з частиною 1 статті 46 Закону України № 889-VIII стаж державної служби дає право на встановлення державному службовцю надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.
Відповідно до статті 52 Закону України № 889-VIII надбавка за вислугу років на державній службі встановлюється на рівні 3 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 50 відсотків посадового окладу.

Суд зазначає, що визначальним для розгляду цієї справи є рішення питання про те, які норми підлягають застосуванню під час визначення розміру надбавки за вислугу років: законодавства про державну службу чи про державний бюджет.

Вказане питання вирішувалося під час розгляду зразкової справи № 240/7215/24, за наслідком якого ухвалено постанову Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2026 року, в якій визначені такі ознаки типової справи:
позивач державний службовець місцевого загального суду, якому з 01 січня 2024 року встановлено надбавку за вислугу років на підставі абзацу другого пункту 12 розділу «Прикінцеві положення» Закону України № 3460-IX на рівні 2 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 30 відсотків посадового окладу;
відповідачі місцевий загальний суд, наказом якого державному службовцю установлено надбавку за вислугу років з урахуванням правил, передбачених абзацом другим пункту 12 розділу «Прикінцеві положення» Закону України № 3460-IX, та ТУ ДСА, відповідальне за забезпечення фінансування та функціонування місцевого загального суду, у якому працює позивач;
предмет спору розмір надбавки за вислугу років на державній службі за 2024 рік;
спір виник унаслідок обчислення розміру надбавки за вислугу років на державній службі на підставі приписів абзацу другого пункту 12 розділу «Прикінцеві положення» Закону України № 3460-IX;
предмет позову позовні вимоги (по-різному сформульовані, але однакові по суті) про: визнання протиправним і скасування наказу місцевого загального суду в частині встановлення на 2024 рік щомісячної надбавки за вислугу років на державній службі на рівні 2 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік служби, але не більше 30 відсотків посадового окладу; зобов`язання ТУ ДСА нараховувати та виплачувати щомісячну надбавку за вислугу років у 2024 році відповідно до статті 52 Закону України № 889-VIII на рівні 3 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 50 відсотків посадового окладу.

Відповідно до частини 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
Враховуючи, що справа, яка розглядається, відповідає ознакам типової справи, що визначені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2026 року у зразковій справі № 240/7215/24, висновки такої постанови є обов`язковими для суду при ухваленні рішення у цій справі.
У зазначеній постанові висловлені такі узагальнені висновки:
«Нарахування та виплата у 2024 році державним службовцям надбавки за вислугу років має відбуватися з урахуванням вимог пункту 12 розділу «Прикінцеві положення» Закону № 3460-IX на рівні 2 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 30 відсотків посадового окладу.
Зміни щодо розміру надбавки за вислугу років на державній службі в сукупності зі збільшенням посадового окладу не є проявом очевидного свавілля та в кінцевому результаті не призвели до реального порушення будь-яких прав позивачки як державного службовця. Саме лише зменшення розміру надбавки за вислугу років на державній службі не спричинило звуження соціальних гарантій і зменшення загального розміру грошової винагороди, а є складовим елементом послідовного та виваженого підходу держави до поступового підвищення конкурентоспроможності заробітних плат на посадах державної служби.».
З огляду на висновки Великої Палати Верховного Суду, нарахування та виплата у 2024 році державним службовцям надбавки за вислугу років має відбуватися з урахуванням вимог пункту 12 розділу «Прикінцеві положення» Закону України № 3460-IX, який зупинив дію приписів Закону України № 889-VIII і неконституційним у встановленому законом порядку не визнавався, а отже, підлягав застосуванню розпорядником бюджетних коштів стосовно позивачки, то й підстави для задоволення позову відсутні.
Враховуючи наведене, позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, тому задоволенню не належать.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України підстави для відшкодування або стягнення судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Богунського районного суду міста Житомира, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування наказу в частині зобов`язання вчинити дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк

25.03.26