Справа № 420/6703/24 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Аракелян М.М.
Розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, - 

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (надісланий засобами поштового зв`язку) до Військової частини НОМЕР_1 , у якому позивач просить суд:
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення військовослужбовця (оклад посадовий, за звання, премія, надбавки) у розмірі 20000грн. - з 01.03.2023 року по 05.07.2023 року (з врахуванням вже виплачених сум за період);
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення військовослужбовця (оклад посадовий, за звання, премія, надбавки) у розмірі 20000грн. за період з 01.03.2023 року по 05.07.2023 року (з врахуванням вже виплачених сум);
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення, зокрема щомісячної додаткової винагороди у розмірі 30000грн. з 01.03.2023 року по 05.07.2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” та щомісячної премії відповідно до “Положення про Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам”, затвердженого наказом МОУ 07.06.2018 №260;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення, зокрема щомісячної додаткової винагороди у розмірі 30000грн. з 01.03.2023 року по 05.07.2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” та щомісячної премії відповідно до “Положення про Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам”, затвердженого наказом МОУ 07.06.2018 №260;
стягнути з Військової частини НОМЕР_1 всі витрати по справі.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями визначено головуючого суддю Аракелян М.М. для розгляду справи.
Ухвалами суду:
- від 05.03.2024 року позовну заяву залишено без руху;
- від 16.04.2024 року прийнято до провадження адміністративну справу та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (ст.262 КАС України); витребувано у відповідача витяги з розрахунково-платіжних відомостей на виплату грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_1 за період проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 ; помісячну інформацію про розмір посадового окладу військовослужбовця ОСОБА_1 із вказівкою його складових - розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та тарифного коефіцієнту; матеріали службового розслідування за фактом отриманої військовослужбовцем ОСОБА_1 травми.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22.12.2022р. позивач був мобілізований до лав Збройних Сил України та проходив військову службу у взводі МТЗ 1 стрілецького батальйону Військової частини НОМЕР_1 . У 2023 року позивач пошкодив колінний суглоб, виконуючи наказ командування щодо розвантаження вантажу у населеному пункті Олександрівка Запорізької області. У подальшому, перебуваючи на позиціях у населеному пункті Горлівка Донецької області при виконанні бойового завдання стан здоров`я позивача погіршився. Після переміщення до м. Краматорська при розвантаженні вантажу у підвальне приміщення позивач знову травмував ногу, в зв`язку з чим не міг повертатися на позиції. 12.04.2023 р. лікар рентгенолог надав направлення на МРТ, яке було проігнороване військовою частиною. 15.04.2023р. позивач самостійно звернувся у діагностичний центр Краматорська до лікаря ортопед-травматолога ОСОБА_2 , яким рекомендовано здійснити обстеження на МРТ. 20.07.2023р. після проходження обстеження позивача направлено до Вінницького шпиталю на операцію. Під час хвороби позивач отримав грошове забезпечення у таких розмірах: березень 2023 року – 3437 грн., квітень 2023 р. – 5672 грн., травень 2023 р. – 5672 грн., червень 2023 р. - 3437 грн., липень 554 грн. Наказом №139 від 05.07.2023р. позивач переведений з Військової частини НОМЕР_1 до Військової частини НОМЕР_2 . Позивач вважає, що відповідачем протиправно не виплачено йому у повному обсязі грошове забезпечення за березень-липень 2023р. та щомісячну грошового допомогу у розмірі 30000грн. за цей же період.
Відповідач подав відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 697 від 25.12.2022 року, позивач вважається таким, що з 25 грудня 2022 року зарахований до списків військової частини НОМЕР_1 . Позивач 16.03.2023 року відмовився від виконання бойових завдань на ділянці відповідальності 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 . З метою підтвердження придатності до проходження військової служби позивача було направлено для проходження ВЛК. Згідно Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 98 від 08.04.2023 р. позивач вважається таким, що з 09 квітня 2023 року вибув до військової частини НОМЕР_3 з метою визначення придатності до подальшого військової служби. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 112 від 22.04.2023 р., позивач з 22 квітня 2023 року прибув з військової частини НОМЕР_3 . Надав довідку військово-лікарської комісії, яка видана 12 квітня 2023 року №1278 військовою частиною НОМЕР_3 , в якій зазначено: “Придатний до військової служби”. Після надходження довідки ВЛК до військової частини НОМЕР_1 , згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 24.04.2023 року № 1585 “Про призначення службового розслідування” на підставі рапорту заступника командира 1 стрілецького батальйону з морально-психологічного забезпечення Військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_3 від 23.04.2023р. (вх. № 9405) за фактом відмови виконувати бойове завдання призначено службове розслідування. 02.05.2023 р. (вих. №0989/3/615) Директору ТУ ДБР м.Краматорськ направлено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення у порядку ст. 214 КПК України молодшим сержантом ОСОБА_1 , який відмовився 16.03.2023 р. виконувати наказ по здійсненню оборонних заходів в смузі відповідальності 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 . Згідно Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 143 від 21.05.2023 р. позивач вважається таким, що з 24 квітня 2023 року на підставі статі 47 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України усунутий від виконання службових обов`язків. Відповідно до Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №1474 від 11.07.2023 р. “Про результати службового розслідування” на позивача накладено дисциплінарне стягнення: "сувора догана" та визначено не виплачувати преміювання за березень, квітень та травень 2023 року та не виплачувати додаткову винагороду за березень, квітень, травень 2023 року. Тобто позивач відмовився виконувати бойове завдання, за що був покараний. У червні та липні 2023 року не отримував додаткової винагороди у зв`язку з тим, що не виконував бойових (спеціальних) завдань згідно з бойовими наказами (розпорядженнями). Так, позивач згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 143 від 21.05.2023 р. на підставі статі 47 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України усунутий від виконання службових обов`язків, тому ніяких завдань не виконував, у зв`язку з чим, підстави для виплати додаткової винагороди відсутні.
В додатки до відзиву надано докази на виконання виморг ухвали суду про відкриття провадження у справі.
Від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що у зв`язку з травмою позивач був направлений на для проходження ВЛК. Позивач зазначив, що не був згодний з висновком ВЛК, не вважає свою хворобу незначною та намагався оскаржити висновок ВЛК, проте його скаргу не було задоволено. Недбале ставлення до проблеми позивача призвело до необхідності проведення операції щодо заміни суглоба. Позивач звертався до посадової особи відповідача з питань неотримання у повному обсязі належного йому грошового забезпечення, наявності проваджень чи розслідувань щодо нього, на що отримав відповідь про відсутність таких.
Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для вирішення спору, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.
Згідно наказів командира Військової частини НОМЕР_1 :
- (по стройовій частині) № 697 від 25.12.2022 р. ОСОБА_1 вважається таким, що з 25.12.2022 р. зарахований до списків Військової частини НОМЕР_1 (а.с. 154);
- (по стройовій частині) №34 від 03.02.2023 року « 24. Молодшого сержанта ОСОБА_4 , водія автомобільного відділення взводу матеріально технічного забезпечення стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від "09" січня 2023 року № 10-РС на посаду стрільця помічника гранатометника 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти НОМЕР_4 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_5 , вважати таким, що з "03" лютого 2023 року справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків, шпк "солдат", ВОС - 1009154/630, посадовий оклад -2820 грн. Виплачувати щомісячну премію в розмірі 523% посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби в розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (а.с.113);
- (по стройовій частині) № 98 від 08.04.2023 р. ОСОБА_1 вважається таким, що з 09.04.2023 р. вибув до Військової частини НОМЕР_3 з метою визначення придатності до подальшого військової служби Підстава: направлення начальника медичної служби військової частини НОМЕР_1 від 08.04.2023 року №1429 (а.с. 154 зворот).
12.04.2023 року проведено медичний огляд військово-лікарською комісією Військової частини НОМЕР_6 та видано довідку ВЛК №1278 від 12.04.2023 року, у якій зазначено, що ОСОБА_1 придатний до військової служби та захворювання не пов`язані з проходженням військової служби (а.с.73).
ОСОБА_1 подав скаргу від 14.04.2023 року до 20 Регіональної ВЛК з проханням переглянути та скасувати висновок ВЛК, оформлений довідкою Військової частини НОМЕР_3 від 12.04.2023 року №1278 (а.с.77).
Позивач подав цю довідку Військовій частині НОМЕР_1 .
Згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 112 від 22.04.2023 р. вважати такими, що прибули та приступили до виконання службових обов`язків: з Військової частини НОМЕР_3 : з 22.04.2023 р., зарахувати на продовольче забезпечення з 23.04.2023 року ОСОБА_1 . Підстава: довідка військово-лікарської комісії від 12.02.2023 №1278 (а.с. 155). 
23.04.2023 р. після отримання зазначеної довідки заступником командира НОМЕР_4 стрілецького батальйону з морально-психологічного забезпечення Військової частини НОМЕР_1 подано рапорт командиру Військової частини НОМЕР_1 про призначення службового розслідування. 
На підставі зазначеного рапорту, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №1585 від 24.04.2023 р. «Про призначення службового розслідування» призначено службове розслідування за фактом відмови позивачем виконувати бойове завдання.
02.05.2023 р. (вих. №0989/3/615) відповідачем направлено директору ТУ ДБР м.Краматорськ повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 214 КПК України, молодшим сержантом ОСОБА_1 , який відмовився 16.03.2023 р. у виконувати наказ по здійсненню оборонних заходів в смузі відповідальності 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 . 
Згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №143 від 21.05.2023 р.  ОСОБА_1 вважається таким, що з 24.04.2023 р. на підставі статі 47 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України усунутий від виконання службових обов`язків (а.с. 155 зворот). 
Згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 188 від 03.07.2023 р. ОСОБА_1 з 04.07.2023 року здав посаду та вибув до нового місця служби до Військової частини НОМЕР_2 (а.с. 156 зворот). 
Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №1474 від 11.07.2023 р. «Про результати службового розслідування»: за особисту недисциплінованість, неналежне виконання службових обов`язків, порушення вимог ст. 11, 12, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, в діях якого вбачаються ознаки кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 402 Кримінального кодексу України - непокора, тобто відкрита відмова виконання наказу начальника, вчинене в умовах військового стану, вчинене в умовах воєнного стану та на підставі п. "в" ст.48, ст.55 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України: - на стрільця - помічника гранатометника 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону молодшого сержанта ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення: "сувора догана". Зазначеним наказом визначено помічнику командира військової частини з фінансово-економічної роботи - начальнику фінансово-економічної служби Військової частини НОМЕР_1 врахувати факт ухилення від виконання обов`язків військової служби, самовільного залишення частини та можливих кримінальних правопорушень в діях яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 402 Кримінального Кодексу України - невиконання наказу, вчинене в умовах воєнного стану стрільцем - помічником гранатометника 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону молодшим сержантом ОСОБА_1 , та не виплачувати преміювання за березень, квітень та травень 2023 року, згідно наказу Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 р. «Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», та невиплачувати додаткову винагороду за березень, квітень, травень 2023 року згідно постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Згідно довідки №2736 від 22.05.2024 року №2736 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України ОСОБА_1 дійсно в період з 08.01.2023-08.04.2023, 322.04.2023-03.07.2023 року брав (брала) участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. перебуваючи в АДРЕСА_1 . Підстава: Витяг із журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 № інв. Р3/58т від 06.01.2023, наказ командира в/ч НОМЕР_5 № 15 від 15.01.2023 року, наказ командира в 10989 №№ 98 від 08.04.2023 року, наказ командира в/ч НОМЕР_5 № 112 від 22.04.2023 року, наказ командира в/ч НОМЕР_1 № 188 від 03.07.2023 року. 
Відповідно до довідки-розрахунку грошового забезпечення ОСОБА_1 №0989/10/1060 від 19.03.2024 року, зокрема (а.с.147):
- у грудні 2022 року позивачу нараховано 9202,74грн., з урахуванням податків та зборів до виплати 9064,70грн. (складові - оклад за військовим званням 151,29грн, посадовий оклад 636,77грн., НОПС 512,24грн., премія 1763,86грн., індексація 332,12грн., додаткова грошова винагорода 5806,45грн.); 
- у січні 2023 року позивачу нараховано 105101,64грн., з урахуванням податків та зборів до виплати 103525,12грн. (складові - оклад за військовим званням 670грн, посадовий оклад 2820грн., НОПС 2268,50грн., премія 8375,40грн., індексація 0грн., додаткова грошова винагорода 90967,74грн.); 
- у лютому 2023 року позивачу нараховано 108317,30грн., з урахуванням податків та зборів до виплати 106692,54рн. (складові - оклад за військовим званням 670грн, посадовий оклад 2820грн., НОПС 2268,50грн., премія 15058,80грн., індексація 0грн., додаткова грошова винагорода 87500грн.); 
- у березні 2023 року позивачу нараховано 3940грн., з урахуванням податків та зборів до виплати 3437,65рн. (складові - оклад за військовим званням 670грн, посадовий оклад 2820грн., НОПС 0грн., премія 0грн., індексація 0грн., додаткова грошова винагорода 0грн.); 
- у квітні 2023 року позивачу нараховано 5758,50грн., з урахуванням податків та зборів до виплати 5672,12рн. (складові - оклад за військовим званням 670грн, посадовий оклад 2820грн., НОПС 2268,50грн., премія 0грн., індексація 0грн., додаткова грошова винагорода 0грн.); 
- у травні 2023 року позивачу нараховано 2960,68грн., з урахуванням податків та зборів до виплати 2916,27рн. (складові - оклад за військовим званням 670грн, посадовий оклад 2820грн., НОПС 2268,50грн., премія 0грн., індексація 0грн., додаткова грошова винагорода 0грн., інше (перерахунок) «-529,32»); 
- у червні 2023 року позивачу нараховано 3490грн., з урахуванням податків та зборів до виплати 3437,65рн. (складові - оклад за військовим званням 670грн, посадовий оклад 2820грн., НОПС 0грн., премія 0грн., індексація 0грн., додаткова грошова винагорода 0грн.); 
- у липні 2023 року позивачу нараховано 562,90грн., з урахуванням податків та зборів до виплати 554,46рн. (складові - оклад за військовим званням 86,45грн, посадовий оклад 367,87грн., надбавка за вислугу років 112,58грн., НОПС 0грн., премія 0грн., індексація 0грн., додаткова грошова винагорода 0грн.).
Не погоджуючись із розміром нарахованого йому грошового забезпечення за період з 01.03.2023 року по 05.07.2023 року позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. 
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною 2 зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ).
Згідно із ч. 1 ст. 2 Закону № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Частинами другою-четвертою статті 2 Закону України № 2232-ХІІ передбачено, що проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України. Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.24 Закону початком проходження військової служби вважається день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації. Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018 р. (надалі – Порядок № 260), визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.
Згідно п. 2 Порядку № 260 (в редакції, чинній станом на 2023 рік), грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.
Відповідно до п. 3 Порядку № 260, підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
З матеріалів справи вбачається, що позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 з 22.12.2022 року по 03.07.2023 року, та наказом Військової частини НОМЕР_1 №34 від 03.02.2023 року позивачу встановлений посадовий оклад -2820 грн., премія в розмірі 523% посадового окладу, надбавка за особливості проходження служби в розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років.
Разом з цим, згідно довідки-розрахунку грошового забезпечення позивача від 19.03.2024 року починаючи з березня 2023 року відповідач не виплачував позивачу усі складові його грошового забезпечення, визначені наказом Військової частини НОМЕР_1 №34 від 03.02.2023 року.
Отже позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення військовослужбовця (оклад посадовий, за звання, премія, надбавки) - з 01.03.2023 року по 05.07.2023 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
В іншій частині заявлених вимог суд зазначає наступне.
Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, який затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі - Дисциплінарний статут ЗСУ).
Так, за приписами ст. ст. 1, 2 Дисциплінарного статуту ЗСУ військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.
Статтею 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Органом державної військової та виконавчої влади на місцях у системі Збройних Сил України є командири (начальники) військових частин (установ, організацій), яким Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України "Про затвердження Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24.03.1999 № 548-XIV (далі Статут), надано повноваження органу виконавчої влади в системі Міністерства оборони України.
Статут визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах.
Відповідно до вимог ст. 26 Статуту, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Частиною 4 статті 24 Закону №2232-XII визначено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:
1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);
2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;
3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);
4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;
5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Згідно п. 1 розділу ІV до Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оброни України № 608 від 21.11.2017 р. особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані:
дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення;
виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника;
розглядати заяви і клопотання військовослужбовця, правопорушення якого підлягає службовому розслідуванню, що були подані під час проведення службового розслідування та стосуються його проведення.
У разі відмови військовослужбовця надати письмові пояснення по суті службового розслідування особа, яка проводить службове розслідування, складає акт про відмову, який засвідчується підписами не менше двох присутніх осіб.
Відповідно до п. 3 розділу ІV до Порядку військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:
знати підстави проведення службового розслідування;
бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування;
відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом;
давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення;
з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень;
порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації;
висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять;
ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником);
оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.
Відповідно до п.1 розділу ХХХІV Порядку № 260, на період дії воєнного стану військовослужбовцям, які обіймають посади керівного та інструкторсько-викладацького складу в навчальних військових частинах (навчальних центрах, навчальних підрозділах), додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в розмірах від 15000 до 30000 гривень (у розрахунку на місяць пропорційно часу здійснення підготовки та навчання персоналу).
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022р. установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Аналіз наведених приписів законодавства свідчить, що виплата додаткової винагороди з розрахунку 30000 грн. на підставі Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, потребує виконання бойових (спеціальних) завдань згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань) та прийняття відповідних наказів командирів (начальників) про виплат такої додаткової винагороди.
Суд враховує, що згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 143 від 21.05.2023 р. на підставі статі 47 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України усунутий від виконання службових обов`язків.
Згідно Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 188 від 03.07.2023 р. у позивач вважається таким, що з 04 липня 2023 року справи та посаду здав та вибув до нового місця служби до військової частини НОМЕР_2 , з 04 липня 2023 року виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та знятий з усіх видів забезпечення.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №1474 від 11.07.2023 р. «Про результати службового розслідування», зокрема, визначено помічнику командира військової частини з фінансово-економічної роботи - начальнику фінансово-економічної служби Військової частини НОМЕР_1 врахувати факт ухилення від виконання обов`язків військової служби, самовільного залишення частини та можливих кримінальних правопорушень в діях яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 402 Кримінального Кодексу України - невиконання наказу, вчинене в умовах воєнного стану стрільцем - помічником гранатометника 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону молодшим сержантом ОСОБА_1 , та не виплачувати преміювання за березень, квітень та травень 2023 року, згідно наказу Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 р. «Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», та не виплачувати додаткову винагороду за березень, квітень, травень 2023 року згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Наказ №1474 від 11.07.2023 р. наразі є чинним, докази протилежного у матеріалах справи відсутні, позивач не посилається на оскарження цього наказу та відповідні наслідки його оскарження.
Враховуючи чинність вищезазначеного наказу, відсутні підстави для виплати ОСОБА_1 щомісячної додаткової винагороди у розмірі 30000грн. з 01.03.2023 року по 05.07.2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем законність оскаржуваної бездіяльності в частині не доведена, а його доводи суд відхиляє з вищенаведених мотивів.
Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню частково.
Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Судові витрати для розподілу між сторонами у даній справі відсутні. 

Керуючись ст. ст. 9, 143, 241-246, 250, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії – задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 у вигляді нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення військовослужбовця (оклад посадовий, за звання, премія, надбавки) з 01.03.2023 року по 05.07.2023 року у неповному обсязі.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення військовослужбовця   за період з 01.03.2023 року по 05.07.2023 року відповідно до наказу Військової частини НОМЕР_1 №34 від 03.02.2023 року, з урахуванням вже виплачених йому сум грошового забезпечення.
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293, 295 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ).
Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ; місцезнаходження: АДРЕСА_3 ).

Суддя М.М. Аракелян