ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"16" квітня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/1597/24	
Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І., розглянувши без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження 
справу № 916/1597/24
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд.1, код ЄДРПОУ 42399676) 
до відповідача Відділу освіти, культури, молоді та спорту Тавричанської сільської ради Каховського району Херсонської області (74862, Херсонська обл., Каховський р-н, с. Тавричанка, вул. Соборна, буд. 26, код ЄДРПОУ 41420874)
про стягнення 283 418 грн.,
ВСТАНОВИВ:

12.04.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Відділу освіти, культури, молоді та спорту Тавричанської сільської ради Каховського району Херсонської області, в якій просить суд стягнути з відповідача 283 418,01 грн. - заборгованості, у тому числі: 128 710,86 грн. - пені, 32 022,15 - 3% річних та 122 685 грн. - інфляційних витрат, а також суму судових витрат.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору постачання природного газу №20-1143/21-БО-Т від 15.11.2021 в частині своєчасної оплати за спожитий у січні - квітні 2022 природній газ.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.04.2024 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі № 916/1597/24 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.
Вказаною ухвалою суду було запропоновано сторонам надати у відповідні строки заяви по суті спору, а також роз`яснено сторонам про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч. 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
При цьому, як в подальшому було встановлено судом, ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.03.2024 було передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справу № 908/1162/23. 
Передача справи на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду була зумовлена тим, що колегія суддів вважала за необхідне відступити від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 07.03.2024 у справі №910/9680/23 щодо того, що достатнім для застосування частини другої статті 13 та частини другої статті 131 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є розповсюдження дії цього Закону на спірні правовідносини з огляду на приписи статті 2 Закону. Колегія суддів вважала, що положення статей 13 та 131 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" можуть бути поширені на тимчасово окуповані території з урахуванням частини першої цих статей, а саме за рішенням Кабінету Міністрів України.
З огляду на зазначене, враховуючи подібність спірних правовідносин, ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.06.2024 зупинено провадження у справі № 916/1597/24 до розгляду Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 908/1162/23; з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини визначено справу розглядати у розумні строки.
Постановою Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2025 по справі № 908/1162/23 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІМК" залишено без задоволення; постанову Центрального апеляційного господарського суду від 06.12.2023 у справі № 908/1162/23 залишено без змін.
Враховуючи зазначене, ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.11.2025 поновлено провадження у справі №916/1597/24; розгляд справи продовжено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в порядку ст.ст. 247-252 ГПК України.
Разом з тим, оскільки ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 05.11.2025 у справі № 280/5808/23 на розгляд Великої Палати Верховного Суду було передано справу № 280/5808/23 для відступу від висновків, викладених, зокрема, у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2025 у справі № 908/1162/23, ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.11.2025 провадження у справі № 916/1597/24 було зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 280/5808/23.
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2026 повернуто справу № 280/5808/23 відповідній колегії Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для розгляду.
Враховуючи зазначене, ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.03.2026 поновлено провадження у справі №916/1597/24; розгляд справи продовжено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в порядку ст.ст. 247-252 ГПК України.
Згідно ч. 5 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). 
Особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (пункт 17 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС).
Ухвали Господарського суду Одеської області у справі № 916/1597/24 від 17.04.2024, 26.06.2024, 06.11.2025, 17.11.2025, 18.03.2026 були надіслані позивачу та його представнику до їх електронних кабінетів, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронних листів.
Відповідач - Відділ освіти, культури, молоді та спорту Тавричанської сільської ради Каховського району Херсонської області зареєстрований за адресою: 74862, Херсонська обл., Каховський р-н, с. Тавричанка, вул. Соборна, буд. 26, що підтверджується відповіддю з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 542918 від 15.04.2024, сформованої на запит суду. 
Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 р. №309 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004), Тавричанська сільська територіальна громада Каховського району Херсонської області з 24.02.2022 перебуває в тимчасовій окупації російської федерації (п. 11 розділу ІІ Переліку).
Відповідно до п. 21 розділу ХІ Перехідні положення ГПК України, особливості судових викликів та повідомлень, направлення копій судових рішень учасникам справи, у разі якщо адреса їх місця проживання (перебування) чи місцезнаходження знаходиться на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, визначаються законами України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції».
Згідно ч.1 ст. 121 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
Приймаючи до уваги, що станом на момент прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі №916/1597/24 у відповідача був відсутній електронний кабінет в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд», господарським судом, з метою повідомлення Відділу освіти, культури, молоді та спорту Тавричанської сільської ради Каховського району Херсонської області про прийняття позовної заяви ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до розгляду та відкриття провадження у справі №916/1597/24 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження та зупинення провадження у справі до розгляду Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 908/1162/23 було розміщено оголошення на офіційному сайті Судової влади України ухвал суду від 17.04.2024 та від 26.06.2024.
Разом з тим, враховучи реєстрацію відповідачем Електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» - 01.12.2024, подальші ухвали суду від 06.11.2025, 17.11.2025, 18.03.2026 були надіслані та доставлені відповідачу до його до електронного кабінету, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронних листів.
Згідно з ч. ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.
Відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, жодних заперечень проти позову не надав, з огляду на що, суд вважає за можливе, відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України, розглянути справу за наявними в ній матеріалами.
Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення поняття розумний строк вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ і було б неприродно встановлювати один і той самий строк для всіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин (рішення у справі Броуган та інші проти Сполученого Королівства).
Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі Смірнова проти України).
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.
Конвенція на відміну від національного законодавства України не запроваджує чітких строків розгляду справи, проте посилання на строк містить ст. 6 Конвенції, яка постулює дефініцію розумного строку розгляду справи.
Таким чином, враховуючи введення воєнного стану в Україні згідно Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022, суд застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.
У відповідності до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне. 
15.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (постачальник) (ЕІС-код №56Х930000010610Х) та Відділом освіти, культури, молоді та спорту Тавричанської сільської ради Каховського району Херсонської області (споживач) (ЕІС-код № 56XS00015ВООА00Н) було укладено договір № 20-1143/21-БО-Т постачання природного газу, відповідно до пунктів 1.1, 1.2 якого позивач, як постачальник, зобов`язується поставити споживачу природий газ, а відповідач як споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору. Природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем для власних потреб.
В п. 1.3 договору визначено, що за цим договором може бути поставлений природний газ (за кодом згідно з УКТЗЕД 2711 21 00 00) власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) та/або імпортований природний газ, ввезений на митну територію України.
Згідно п. 1.4 договору споживач підтверджує та гарантує, що на момент підписання цього договору у споживача є в наявності укладений договір на розподіл природного газу між споживачем та оператором газорозподільчої мережі (оператор ГРМ) та присвоєний оператором ГРМ персональний ЕІС-код та/або укладений договір транспортування природного газу між споживачем та оператором газотранспортної системи (Оператор ГТС) та присвоєний оператором ГТС персональний ЕІС-код (якщо об`єкти споживача безпосередньо приєднані до газотранспортної мережи). Відповідальність за достовірність інформації, зазначеної в цьому пункті, несе споживач.
Відповідно до п. 2.1 договору постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу з жовтня 2021 по грудень 2022 року (включно), в кількості 89,400 тис.куб.метрів.
Підписанням цього договору споживач дає згоду постачальнику на включення його до Реєстру споживачів постачальника, розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС відповідно до вимог Кодексу ГТС (п. 2.3 договору).
В п. 2.4 договору сторони погодили, зокрема, що в будь-якому випадку обсяг, зазначений в акті приймання-передачі природного газу, оформленого відповідно до пункту 3.5 цього договору, вважається фактично використаним за цим договором обсягом природного газу.
Згідно п. 3.5 договору приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.
Згідно з пп. 3.5.1 договору споживач зобов`язується надати постачальнику не пізніше 5-го (п`ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акту надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий розрахунковий період, що складений між Оператором(ами) ГРМ та/або Оператором ГТС та Споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку Споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ.
На підставі отриманих від споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на інформаційній платформі оператора ГТС постачальник готує та надає споживачу два примірники акту приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (далі також акт), підписані уповноваженим представником постачальника (п. 3.5.2 договору).
Споживач протягом 2-х (двох) робочих днів з дати одержання акту зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання (п.3.5.3 договору).
У випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акту до 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від споживача відповідно до підпункту 3.5.1 цього пункту, та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на інформаційній платформі оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних інформаційної платформи оператора ГТС та переданим у власність споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього договору (п. 3.5.4 договору).
В пункті 3.6 договору зазначено, що звірка фактично використаного обсягу газу за цим договором на певну дату чи протягом відповідного розрахункового періоду ведеться сторонами на підставі даних комерційних вузлів обліку газу та інформації про фактично поставлений споживачу обсяг газу згідно з даними Інформаційної платформи оператора ГТС.
Відповідно до п. 4.1 договору ціна природного газу за 1000 куб.м.газу без ПДВ - 13 658,42 грн, крім того податок на додану вартість за ставкою 20%; ціна природного газу за 1000 куб.м з ПДВ 16 390 грн., крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124,16 грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 136,576 грн, крім того ПДВ 20%-27,315 грн., всього з ПДВ-163,89 грн за 1000 куб.м. Всього ціна газу за 1000 куб.м. з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу, за цим договором становить 16 554 грн.
Згідно п. 4.2 договору, у разі зміни тарифу на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи та/або коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді, вони є обов?язковими для сторін за цим договором з дати набрання чинності відповідних змін.
Загальна вартість цього договору на дату укладання становить 1 233 273 грн, крім того ПДВ - 246 654,60 грн, разом з ПДВ - 1 479 927,60 грн (п. 4.3 договору).
Пунктом 5.1 договору, оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього договору. Споживач має право здійснити оплату та/або передоплату за природний газ протягом періоду поставки або до початку розрахункового періоду.
Відповідно до п. 5.3 договору оплата за природний газ здійснюється споживачем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений в розділі 14 цього договору. Споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до п. 5.1 цього договору. 
Згідно пп. 4 п. 6.2 договору споживач зобов`язаний прийняти газ на умовах цього договору, своєчасно оплачувати вартість поставленого газу в розмірі та порядку, що передбачені цим договором.
Згідно пп. 4 п. 6.3 договору постачальник має право отримату плату за переданий за цим Договором природний газ в розмірі та в строки, визначені цим Договором. 
Відповідно до п. 7.2 договору, у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно п. 5.1 та/або строків оплати за п. 8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.
Даний договір набирає чинності з дати його укладення і діє в частині поставки газу до 31 грудня 2022 р. включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору (п. 13.1 договору).
Позивач зазначає, що на виконання умов договору № 20-1143/21-БО-Т від 15.11.2021, в період з листопада 2021 по квітень 2022 року відповідачу було поставлено природний газ (у тому числі послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи) в загальному обсязі 53 701,04 тис.куб.м на загальну суму 888 817,58 грн., про що було складено акти приймання-передачі природного газу до договору № 20-1143/21-БО-Т від 15.11.2021, а саме:
- акт приймання-передачі природного газу від 30.11.2021, за яким ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" передало, а Відділ освіти, культури, молоді та спорту Тавричанської сільської ради Каховського району Херсонської області прийняв в листопаді 2021 року природний газ у обсязі 2,65349 тис.куб.м на загальну суму 43 925,86 грн. з ПДВ;
- акт приймання-передачі природного газу від 31.12.2021, за яким ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" передало, а Відділ освіти, культури, молоді та спорту Тавричанської сільської ради Каховського району Херсонської області прийняв в грудні 2021 року природний газ у обсязі 12,82100 тис.куб.м на загальну суму 212 238,77 грн. з ПДВ;
- акт приймання-передачі природного газу від 31.01.2022, за яким ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" передало, а Відділ освіти, культури, молоді та спорту Тавричанської сільської ради Каховського району Херсонської області прийняв в січні 2022 року природний газ у обсязі 15,94745 тис.куб.м на загальну суму 263 994,01 грн. з ПДВ;
- акт приймання-передачі природного газу від 28.02.2022, за яким ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" передало, а Відділ освіти, культури, молоді та спорту Тавричанської сільської ради Каховського району Херсонської області прийняв в лютому 2022 року природний газ у обсязі 12,26800 тис.куб.м на загальну суму 203 084,41 грн. з ПДВ;
- акт приймання-передачі природного газу від 31.03.2022, за яким ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" передало, а Відділ освіти, культури, молоді та спорту Тавричанської сільської ради Каховського району Херсонської області прийняв в березні 2022 року природний газ у обсязі 9,77710 тис.куб.м на загальну суму 161 850,07 грн. з ПДВ;
- коригуючий акт приймання-передачі природного газу від 25.04.2022, за яким було скореговано вартість послуги з транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи у березні 2022, шляхом зміни коофіцієнту з 1,1 на 1 та, відповідно, загальна сума поставленого природного газу у березні 2022 становить 161 704,39 грн. з ПДВ;
- акт приймання-передачі природного газу від 30.04.2022, за яким ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" передало, а Відділ освіти, культури, молоді та спорту Тавричанської сільської ради Каховського району Херсонської області прийняв в квітні 2022 року природний газ у обсязі 0,23400 тис.куб.м на загальну суму 3 870, 14 грн. з ПДВ;
Зазначені акти приймання-передачі природного газу були надіслані на електронну пошту відповідача, зазначену у розділі 14 договору № 20-1143/21-БО-Т від 15.11.2021 (ІНФОРМАЦІЯ_1.). При цьому, останні залишились непідписаними з боку споживача - Відділу освіти, культури, молоді та спорту Тавричанської сільської ради Каховського району Херсонської області та за поставлений природний газ у січні 2022 - квітні 2022 останній розрахувався з порушенням строків оплати.
Листом №01-29/152 від 19.05.2022 Відділ освіти, культури, молоді та спорту Тавричанської сільської ради Каховського району Херсонської області просив ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" повернути переплату, що склалась на 01.01.2022 в сумі 77 456,15 по договору № 20-1143/21-БО-Т від 15.11.2021.
Листом №ТОВВИХ-24-1243 від 26.01.2024 ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» у відповідь на адвокатський запит від 22.01.2024, додатком до якого, зокрема, додано інформацію щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕС-кодом №56XS00015ВООА00Н, повідомив, що постачальником - ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (ЕІС код постачальника: 56Х930000010610Х) було поставлено в період з 24.11.2021 по 30.04.2022, а Відділом освіти, культури, молоді та спорту Тавричанської сільської ради Каховського району Херсонської області (ЕІС-код №56XS00015ВООА00Н) спожито природного газу: з 24.11.2021 по 30.11.2021 - 2 653,49 мі; з 01.12.2021 по 31.12.2021 - 12 821 мі; з 01.01.2022 по 31.01.2022 - 15 947,45 мі; 01.02.2022 по 28.02.2022 - 12 268 мі; 01.03.2022 по 31.03.2022 - 9 777,10 мі; 01.04.2022 по 30.04.2022 - 234 мі. 
З огляду на несвоєчасне здійснення відповідачем оплати за спожитий природній газ у січні - квітні 2022, ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» і звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з Відділу освіти, культури, молоді та спорту Тавричанської сільської ради Каховського району Херсонської області 128 710,86 грн. - пені, 32 022,15 - 3% річних та 122 685 грн. - інфляційних витрат.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:
Так, згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
При цьому, за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими (чинного на час виникнення спірних правовідносин) визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Так, вищевказаний договір постачання природного газу є підставою для виникнення у сторін за цим договором господарських зобов`язань відповідно до ст. ст. 173, 174 ГК України (ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України), і згідно ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання його сторонами.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України). 
Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу визначаються Законом України «Про ринок природного газу» № 329-VIII від 09.04.2015.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження постачання відповідачу заявлених позивачем обсягів природного газу за спірним договором ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейди були складені відповідні акти приймання-передачі природного газу до договору № № 20-1143/21-БО-Т від 15.11.2021 (які підписані лише з боку постачальника) на загальну сумму 888 817,58 грн., а саме:
- акт приймання-передачі природного газу від 30.11.2021, за яким ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" передало, а Відділ освіти, культури, молоді та спорту Тавричанської сільської ради Каховського району Херсонської області прийняв в листопаді 2021 року природний газ у обсязі 2,65349 тис.куб.м на загальну суму 43 925,86 грн. з ПДВ;
- акт приймання-передачі природного газу від 31.12.2021, за яким ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" передало, а Відділ освіти, культури, молоді та спорту Тавричанської сільської ради Каховського району Херсонської області прийняв в грудні 2021 року природний газ у обсязі 12,82100 тис.куб.м на загальну суму 212 238,77 грн. з ПДВ;
- акт приймання-передачі природного газу від 31.01.2022, за яким ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" передало, а а Відділ освіти, культури, молоді та спорту Тавричанської сільської ради Каховського району Херсонської області прийняв в січні 2022 року природний газ у обсязі 15,94745 тис.куб.м на загальну суму 263 994,01 грн. з ПДВ;
- акт приймання-передачі природного газу від 28.02.2022, за яким ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" передало, а Відділ освіти, культури, молоді та спорту Тавричанської сільської ради Каховського району Херсонської області прийняв в лютому 2022 року природний газ у обсязі 12,26800 тис.куб.м на загальну суму 203 084,41 грн. з ПДВ;
- акт приймання-передачі природного газу від 31.03.2022, за яким ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" передало, а Відділ освіти, культури, молоді та спорту Тавричанської сільської ради Каховського району Херсонської області прийняв в березні 2022 року природний газ у обсязі 9,77710 тис.куб.м на загальну суму 161 850,07 грн. з ПДВ;
- коригуючий акт приймання-передачі природного газу від 25.04.2022, за яким було скореговано вартість послуги з транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи у березні 2022, шляхом зміни коофіцієнту з 1,1 на 1 та, відповідно, загальна сума поставленого природного газу у березні 2022 становить 161 704,39 грн. з ПДВ;
- акт приймання-передачі природного газу від 30.04.2022, за яким ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" передало, а Відділ освіти, культури, молоді та спорту Тавричанської сільської ради Каховського району Херсонської області прийняв в квітні 2022 року природний газ у обсязі 0,23400 тис.куб.м на загальну суму 3 870, 14 грн. з ПДВ.
Також, на підтвердження постачання відповідачу вищевказаного обсягу природного газу по непідписаним актам приймання-передачі за листопад 2021 - квітень 2022 року ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" надало лист №ТОВВИХ-24-1243 від 26.01.2024 ТОВ «Оператор газотранспортної системи України», додатком до якого, зокрема, додано інформацію щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕС-кодом №56XS00015ВООА00Н, з якої вбачається, що постачальником - ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", (ЕІС код постачальника: 56Х930000010610Х) було поставлено в період з 24.11.2021 по 30.04.2022, а Відділом освіти, культури, молоді та спорту Тавричанської сільської ради Каховського району Херсонської області (ЕІС-код №56XS00015ВООА00Н) спожито природного газу: з 24.11.2021 по 30.11.2021 - 2 653,49 мі; з 01.12.2021 по 31.12.2021 - 12 821 мі; з 01.01.2022 по 31.01.2022 - 15 947,45 мі; 01.02.2022 по 28.02.2022 - 12 268 мі; 01.03.2022 по 31.03.2022 - 9 777,10 мі; 01.04.2022 по 30.04.2022 - 234 мі. 
Водночас, як вбачається із наданої позивачем Інформації про надходження коштів на рахунки ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", Відділом освіти, культури, молоді та спорту Тавричанської сільської ради Каховського району Херсонської області в період з 28.12.2021 р. по 25.12.2023 р. були здійснені оплати за нарахований позивачем природний газ на загальну суму 966 419,41 грн., а саме: 30.12.2021 в загальному розмірі 333 620,78 грн. (за листопад - грудень 2021) та 27.12.2023 в загальному розмірі 632 798,63 грн. (за січень - квітень 2022). При цьому, сформована станом на 01.01.2022 переплата у розмірі 77 456,15 грн. була повернута 27.05.2022 ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" споживачу на підставі отриманого листа №01-29/152 від 19.05.2022.
Отже, як встановлено судом та не заперечується самим позивачем, Відділом освіти, культури, молоді та спорту Тавричанської сільської ради Каховського району Херсонської області в повному обсязі було оплачено нарахований позивачем природний газ у листопаді 2021 - квітні 2022 року, а переплата складає 145,68 грн.
Предметом спору у даній справі є саме вимога про стягнення з відповідача 128 710,86 грн. - пені, 32 022,15 - 3% річних та 122 685 грн. - інфляційних витрат.
Підставою для звернення позивача з даним позовом стало неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань зі своєчасної оплати вартості природного газу, поставленого за договором № 20-1143/21-БО-Т від 15.11.2021 у січні - квітні 2022 року.
Оцінючи зазначені вимоги ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", господарський суд зазначає наступне.
Відповідно до приписів статей 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.
Статтею 546 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.
Неустойкою (штрафом, пенею) згідно з приписами статті 549 Цивільного кодексу України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. 
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.
Відповідно до п. 7.2 договору, у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно п. 5.1 та/або строків оплати за п. 8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.
Так, з огляду на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за спірним договором щодо здійснення своєчасної оплати за поставлений природний газ у січні 2022 позивачем було нараховано відповідачу пеню в розмірі 46 343,62 грн. (за період з 16.03.2022 по 15.09.2022), 3% річних в розмірі 13 667,12 грн. (за період з 16.03.2022 по 26.12.2023) та інфляційних витрат в розмірі 57 429,36 грн (за період з 01.04.2022 по 30.11.2023).
Суд, перевіривши здійснені позивачем розрахунки пені в розмірі 46 343,62 грн., 3% річних в розмірі 13 667,12 грн. та інфляційних витрат в розмірі 57 429,36 грн вважає їх вірними, обґрунтованими та здійсненими відповідно до вимог чинного законодавства.
Разом з тим, щодо несвоєчасного виконання відповідачем зобов`язань з оплати вартості природного газу, поставленого у лютому - квітні 2022 року, суд зазначає таке.
Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням відповідача на даний час (у тому чсилі: лютому - квітні 2022 року) є: Херсонська обл., Каховський р-н, с. Тавричанка, вул. Соборна, буд. 26.
Додатком №2 до договору № 20-1143/21-БО-Т від 15.11.2021 є заява-приєднання до умов договору розподілу природнього газу, в якій визначені об`єкти відповідача (їх адреси) по поставці природнього газу, а саме: ДНЗ с. Тавричанка (адреса: с. Тавричанка, вул. Новоселів, 14); школа с. Тавричанка (адреса: с. Тавричанка, вул. 40 років Перемоги); будинок культури (адреса: с. Тавричанка, вул. 40 років Перемоги).
Так, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасового окупованих територій України №309 від 22.12.2022 Тавричанська сільська територіальна громада Каховського району Херсонської області є тимчасово окупованою з 24.02.2022.
При цьому, суд звертає увагу, що Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в межах розгляду справи №908/1162/23 досліджувала питання застосування частини другої статті 13 та частини другої статті 131 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" до правовідносин, які виникли у період з лютого 2022 року по грудень 2022 року, тобто до прийняття Кабінетом Міністрів України постанови №1364 від 06.12.2022 "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" та затвердження Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України наказу №309 "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією".
Відповідно до пунктів 1, 3 частини першої статті 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (№1207-VII) для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях (пункт 1); інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку (пункт 3).
Так, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №908/1162/23, зокрема, виснувала, що Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" щодо деяких питань визначення правового статусу тимчасово окупованих територій України в умовах воєнного стану" №2764-ІХ від 16.11.2022 частину третю статті 1 вказаного Закону №1207-VII було викладено у редакції, за якою дата початку і дата завершення тимчасової окупації територій, передбачених пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Чинна редакція цієї норми (відповідно до змін, внесених Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно" №3050-IX від 11.04.2023) вказує, що дата початку і дата завершення тимчасової окупації територій, які передбачені у пункті 3 частини першої статті 3 цього Закону, визначаються у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.
З 07.05.2022 ні пункт 7 частини першої статті 11, ні пункт 1 частини третьої статті 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" не містили (і зараз також не містять) жодних посилань на те, що статус тимчасово окупованих територій набувають залежно від наявності чи відсутності (а так само і дати ухвалення) будь-якого рішення того чи іншого повноважного органу державної влади України - РНБО, Кабінету Міністрів України чи іншого органу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
06.12.2022 Кабінет Міністрів України затвердив постанову "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією", відповідно до якої перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони України з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.
Відповідно до регулювання, запровадженого Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України" №2217-ІХ від 21.04.2022, правовий статус тимчасово окупованої території РФ у розумінні пункту 1 частини першої статті 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" не залежить від того, чи ухвалив (і якщо ухвалив - то коли саме) той чи інший повноважний орган державної влади України (РНБО, Кабінет Міністрів України чи інший орган в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України) рішення про визнання певної частини території України тимчасово окупованою. Таке рішення повноважного органу державної влади України (зокрема, і Кабінету Міністрів України) для територій, визначених у пункті 1 частини першої статті 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", має не конститутивне, а лише інформативне значення, з публічною достовірністю підтверджуючи конкретну дату, з якої фактична окупація певної частини території України почалася чи припинилася.
З огляду на викладене, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 03.10.2025 у справі №908/1162/23 дійшла висновку про відсутність підстав для відступу від висновку, викладеного Верховним Судом у постанові від 07.03.2024 у справі №910/9680/23, про поширення положень статті 131 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" на території, тимчасово окуповані в період воєнного стану, лише з огляду на загальновідомий факт окупації таких територій за відсутності відповідного рішення Кабінету Міністрів України.
Відтак, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, залишаючи без змін постанову суду апеляційної інстанції у справі №908/1162/23 про відмову у задоволенні позову, зазначила про те, що підставою для такої відмови, враховуючи положення статті 131 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", є заборона передачі енергоносіїв відповідачу, оскільки факт тимчасової окупації є загальновідомим фактом, що не потребує окремого доказування у відповідному судовому провадженні.
Господарський суд в силу положень частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України враховує зазначені вище висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладені у постанові від 03.10.2025 у справі №908/1162/23, оскільки правовідносини у даній справі та у справі №908/1162/23 є подібними за змістовим критерієм.
Таким чином, суд зазначає, що факт окупації російською федерацією всієї території Тавричанської сільської територіальної громади Каховського району Херсонської області з 24.02.2022 є загальновідомим фактом та не потребує окремого доказування.
Згідно зі статтею 131 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" її положення застосовуються до тимчасово окупованої території, передбаченої пунктами 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, надр під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряного простору над цими територіями.
В умовах воєнного стану рішенням Кабінету Міністрів України положення цієї статті можуть бути поширені на тимчасово окуповані території, передбачені пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, надра під територіями, зазначеними у пункті 3 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряний простір над цими територіями.
На період тимчасової окупації переміщення товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію усіма видами транспорту, в тому числі автомобільним, залізничним, повітряним та трубопровідним транспортом, а також лініями електропередач та гідротехнічними спорудами, заборонено, за винятком випадків, передбачених частинами третьою та четвертою цієї статті.
Приймаючи до уваги вищевикладене, господарський суд доходить висновку, що позивач не мав права здійснювати господарську діяльність щодо постачання відповідачу природного газу на тимчасово окуповану територію починаючи з 24.02.2022, а тому і відсутні правові підстави для нарахування та стягнення з відповідача пені, 3 % річних та інфляційних витрат за несвоєчасне здійснення відповідачем оплати вартості природного газу, поставленого позивачем, починаючи з 24.02.2022 по квітень 2022 року.
Відтак, з огляду на викладене, судом самостійно здійснено перерахунок пені, 3 % річних та інфляційних витрат за поставлений відповідачу природний газ в період з 01.02.2022 по 23.02.2022 (загальна вартість якого в зазначений період склала 175 041,12 грн.), згідно якого сума пені (за період 16.04.2022 по 15.10.2022) складає 36 974,44 грн., сума 3% річних (за період з 16.04.2022 - 26.12.2023) складає 8 919,90 грн., а також сума інфляційних витрат (за період з 01.05.2022 -30.11.2023) складає 33 510,29 грн.
При цьому, база нарахування (вартість поставленого відповідачу природного газу в період з 01.02.2022 по 23.02.2022) розрахована наступним чином: згідно відомостей з інформаційної платформи оператора ГТС встановлено, що обсяг спожитого протягом періоду з 01 по 23 лютого 2022 року становив 10 573,95 тис. куб. метрів. Відповідно, загальна вартість поставленого природного газу з ПДВ (з урахуванням послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи, з відповідним коефіцієнтом та ПДВ) протягом вказаного періоду становила 175 041,12 грн.
Таким чином, суд вважає обгрунтованими позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних в загальному розмірі 22 587,02 грн. та інфляційних витрат в загальному розмірі 90 939,65 грн.
Разом з тим, щодо стягнення з відповідача пені в загальній сумі 83 318,06 за несвоєчасно здійснену оплату за поставлений природний газ у січні 2022 та лютому 2022 (з 01.02.2022 по 23.02.2022) суд враховує, що цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права.
Частиною першої статті 233 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.
Згідно із частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.
При цьому, в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності (подібний висновок міститься у п. 67 постанови Верховного Суду від 16.03.2021 у справі № 922/266/20).
Зменшення неустойки (штрафу, пені) є протидією необґрунтованого збагачення однією з сторін за рахунок іншої; відповідає цивільно-правовим принципам рівності і балансу інтересів сторін; право на зменшення штрафу направлене на захист слабшої сторони договору, яка в силу зацікавленості в укладенні договору, монополістичного положення контрагенту на ринку, відсутності часу чи інших причин не має можливості оскаржити включення в договір завищених санкцій.
Водночас, слід зазначити, що чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Оцінюючи можливість зменшення суми пені, суд враховує, що:
- відповідач є бюджетною неприбутковим установою;
- доказів, які свідчили б про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання позивачу збитків в результаті дій саме відповідача, до суду не надано;
- повну оплату вартості поставленого природного газу за спірним договором;
- тривалі договірні відносини між сторонами.
З урахуванням викладеного у сукупності, враховуючи дискреційність наданих суду повноважень щодо зменшення розміру штрафних санкцій, виходячи з необхідності дотримання балансу інтересів обох сторін, в умовах воєнного стану, введеного за наслідком збройної агресії Росії проти України, суд вважає справедливим, доцільним, обґрунтованим, таким, що цілком відповідає принципу верховенства права висновок щодо необхідності зменшення розміру пені на 60% до 33 327,22 грн. На думку суду, стягнення з відповідача такої суми пені компенсує негативні наслідки, пов`язані з порушенням відповідачем строку оплати за поставлений природний газ, стягнення ж з відповідача пені у повному обсязі не є співмірним з можливими негативними наслідками від порушення відповідачем зобов`язання. Адже, компенсаційний характер невиконання відповідачем зобов`язань за договором позивачем забезпечено додатково (крім пені) вимогами про стягнення з відповідача також 3% річних та інфляційних втрат.
Поряд з цим, суд також вважає за необхідне відзначити, що зменшення судом розміру пені, враховуючи положення ст. 219 Господарського кодексу України, яка регулює межі господарсько-правової відповідальності, порядок і умови зменшення розміру та звільнення від відповідальності, свідчить про те, що зменшення судом розміру стягуваної пені є проявом обмеження відповідальності боржника, та жодним чином не є звільненням його від відповідальності.
Відповідно до ст.74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно п. 1 ст. 86 Господарського процесуального Кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд вважає за доцільне частково задовольнити позовні вимоги зі стягненням з відповідача на користь позивача 33 327,22 грн. - пені, 22 587,02 грн. - 3% річних та 90 939,65 грн. - інфляційних витрат.
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог, без урахування зменшеного розміру пені.
Керуючись ст. ст. 129, 130, 232, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -
ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Відділу освіти, культури, молоді та спорту Тавричанської сільської ради Каховського району Херсонської області (74862, Херсонська обл., Каховський р-н, с. Тавричанка, вул. Соборна, буд. 26, код ЄДРПОУ 41420874) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, місто Київ, вул. Шолуденка, будинок 1, код ЄДРПОУ 42399676) 33 327 (тридцять три тисячі триста двадцять сім) грн. 22 коп. - пені, 22 587 (двадцять дві тисячі п`ятсот вісімдесят сім) грн. 02 коп. - 3% річних, 90 939 (дев`яносто тисяч дев`ятсот тридцять дев`ять) грн. 65 коп. - інфляційних витрат та 2 362 (дві тисячі триста шістдесят дві) грн. 14 коп. - витрат по сплаті судового збору.
3. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до Південно - західного апеляційного господарського суду в порядку ст. 256 ГПК України.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Ю.І. Мостепаненко