справа №176/4613/25
провадження №2-о/176/24/26

РІШЕННЯ
Іменем України

24 березня 2026 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області 
у складі: головуючої – судді Павловської І.А., 
за участі секретаря Ніколенко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Жовті Води, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: орган місцевого самоврядування в особі Жовтоводської міської ради, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 , через свого представника – адвоката Черниш Т.І., звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із заявою, де просив:
- встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .
Свою заяву заявник обґрунтовує тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Жовті Води Дніпропетровської області.
Заявник вказує, що його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 серпня 1994 року шлюб між батьками заявника розірвано.
Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 59 років помер його батько ОСОБА_2 , який на момент смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Інших осіб за данною адресою на момент його смерті зареєстровано не було.
Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на 1/2 частку квартири, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 17 жовтня 2014 року.
Заявник, будучи єдиним спадкоємцем першої черги після смерті батька ОСОБА_2 , із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини у передбачений законом шестимісячний строк не звертався, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав разом зі спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 , де вони вели спільне господарство, заявник доглядав за ним, оскільки його батько хворів (зловживав горілчаними напоями) та потребував постійного стороннього догляду, надавав йому допомогу у побуті, купував ліки, продукти харчування та після смерті батька займався його похованням, а тому, вважав себе таким, що фактично прийняв спадщину, оскільки від спадщини не відмовлявся та прийняв її. Вступив в управління та володіння спадковим майном.
В жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтоводської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з питання отримання свідоцтва про право на спадщину, однак отримав відмову, оскільки не був зареєстрований разом зі спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини і не подав заяву до нотаріуса про прийняття спадщини в передбачений законом шестимісячний строк. 
Отже, встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно йому для подальшого проведення нотаріальних дій та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, що змусило заявника звернутись до суду.
Ухвалою судді від 21 листопада 2025 року відкрито провадження по справі.
У судове засідання заявник не з`явився. При цьому, представник заявниці – адвокат Черниш Т.І. надала клопотання, в якому просить розглянути справу без участі. заявника та його представника. Заяву підтримують у повному обсязі та просять задовольнити.
Від представника заінтересованої особи надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. 
Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 .
Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 серпня 1994 року шлюб між батьками заявника розірвано.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_3 .
Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 17 жовтня 2014 року.
Заявник ОСОБА_1 будучі спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 , із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини у передбачений законом шестимісячний строк не звертався. 
Будучи єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , заявник звернувся Жовтоводської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з питання отримання свідоцтва про право на спадщину, однак отримав відмову, оскільки не був зареєстрований разом зі спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини і не подав заяву до нотаріуса про прийняття спадщини в передбачений законом шестимісячний строк. 
На підставі ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно із Довідкою про проживання від 03 квітня 2025 року, який підписали сусіди ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які проживають по АДРЕСА_1 , останні підтверджують факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,за адресою:  АДРЕСА_1 , разом зі своїм батьком ОСОБА_2 , по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , що засвідчений Головним спеціалістом ВВРТГ Єрьоміною Г.О.
Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.
Метою звернення позивача до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.
У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.»
Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року.
В судовому засіданні встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявниці зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна її майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом, як спадкоємцем за законом першої черги.
Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Згідно роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.
З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, в силу вимог ч. 1 ст. 1299 ЦК України спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так як такі документи у заявниці відсутні, то вона звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину.
Згідно положень ч. 2 ст. 1120 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Таким чином, оскільки заявник, як спадкоємець за законом постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не заявив про свою відмову від спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину.
Під час судового розгляду з письмових доказів встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживав разом з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент його смерті, за місцем реєстрації спадкодавця в будинку АДРЕСА_1 .
Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява ОСОБА_1 обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні та підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 13, 259, 264, 265, 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: орган місцевого самоврядування в особі Жовтоводської міської ради, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.
Встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .
Судові витрати віднести на рахунок заявника.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Жовтоводського міського суду
Дніпропетровської області Інна ПАВЛОВСЬКА