Справа №949/2685/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2026 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого - судді Тарасюк А.М.,
при секретарі судових засідань Пінчук О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубровиця у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за договором кредиту № ДП 0013587 від 14.04.2025 року,
в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" звернулося в суд з позовом до відповідача  ОСОБА_1  та просить стягнути з відповідача суму заборгованості за Договором кредиту №ДП 0013587 від 14.04.2025 року в розмірі 7352,44 грн., суму сплаченого судового збору у розмірі 2662,40 грн. та витрати, понесені на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14 квітня 2025 року між ТОВ "Фінансова компанія "Майбіз" та ОСОБА_1 укладено Договір про надання кредиту №ДП 0013587, умовами якого встановлено, що кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 4000,00 грн. строком на 98 днів із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,9 %, яка нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 30 % від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 1200,00 грн. 
Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання/введення позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису/одноразовий ідентифікатор 3NI0v1e9, що був надісланий на вказаний Відповідачем/Позичальником номер телефону - НОМЕР_1 ) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін.
Кредитодавець на виконання умов кредитного договору №ДП 0013587 від 14.04.2025 року, виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 4000,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_2 , за посередництвом платіжної установи (ТОВ «ПрофітГід» (PSP Platon) діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку (надавач платіжних послуг/фінансовий посередник залучається кредитором для здійснення операцій з перерахування коштів на платіжну карту фізичної особи), так як перерахунок коштів з банківського рахунку Кредитодавця на картковий рахунок фізичної особи технічно неможливий, що підтверджується квитанцією №44461-58149-64543 від 14.04.2025 року, яка є первинним бухгалтерським документом.
Враховуючи викладені вище умови Договору кредиту №ДП 0013587 від 14.04.2025 та додаткової угоди, та здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту, заборгованість останнього за договором кредиту складає 7352,44 грн., зокрема: 3768,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2848,44 грн. - сума заборгованості за процентами та 736,00 грн. - сума заборгованості за комісією.
У подальшому, 14 жовтня 2025 року між ТОВ "Фінансова компанія "Майбіз" та ТОВ "Деал Фінанс Груп" укладено Договір факторингу №14/10/25 за умовами якого ТОВ "Деал Фінанс Груп" набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі до відповідача.
Відповідно до реєстру прав вимоги №14/10/25 від 14 жовтня 2025 року кредитодавець/клієнт відступив фактору/позивачу право вимоги заборгованостей до боржників на умовах передбачених Договором факторингу №14/10/25 від 14 жовтня 2025 року, в тому числі і до відповідача в сумі 7352,86 грн., яка складається з: 3768,00 грн. - суми заборгованості за основною сумою боргу, 2848,86 грн. - суми заборгованості за відсотками, 736,00 грн. суми заборгованості за комісією.
Отже, відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основної суми боргу за Договором кредиту, заборгованості за процентами та інших нарахувань - не виконав ні перед Кредитодавцем/Первісним кредитором, ані перед Позивачем/Фактором - ТОВ "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП", що набуло право вимоги за Договором кредиту №ДП 0013587 на підставі Договору факторингу.
У свою чергу, відповідач скористався наданим йому правом та подав відзив на позовну заяву, де зазначив, що заперечує проти її задоволення з наступних підстав.
Так, відповідач зазначає, що Договір № ДП 0013587 від 14.04.2025 був укладений ним без реального наміру створити правові наслідки, а виключно під впливом обману та психологічного тиску з боку громадянина ОСОБА_2 . 
Відповідач ОСОБА_1 офіційно визнана потерпілою стороною у кримінальному провадженні № 12025181110000212, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.07.2025 року. Провадження відкрито за ч. 3 ст. 190 КК України (шахрайство у великих розмірах).
Предметом досудового розслідування у вказаному провадженні є факти шахрайських дій ОСОБА_2 , який шляхом обману та зловживання довірою змусив її оформити низку кредитних зобов`язань (у тому числі спірний договір № ДП 0013587), після чого привласнив отримані кошти.
Вона вже натерпілася лиха від злочинних дій шахраїв, і намагання фінансової компанії стягнути кошти за «віртуальним» договором, який став інструментом злочину, є спробою завдати ще більшої шкоди жертві правопорушення. 
Також повідомляє, що згідно з офіційною банківською довідкою АТ «Універсал Банк» (monobank) від 26.01.2026 р., єдине зарахування суми 4000,00 грн, що відбулося 14.04.2025 о 10:30:15 на картку № НОМЕР_2 , було здійснено фізичною особою ОСОБА_2. Жодного перерахування від юридичної особи ТОВ «ФК «МАЙБІЗ» чи через платіжну систему «Platon» у цей день не зафіксовано.
Також звертає увагу, що у виписках за вказаний період відсутні будь-які зарахування від ТОВ «ФК «МАЙБІЗ» чи ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП». Переказ коштів від сторонньої фізичної особи (P2P-переказ) не є виконанням обов`язку фінансової установи за кредитним договором. Відповідно до Інструкції НБУ № 163, безготівкові розрахунки юросіб мають здійснюватися виключно з розрахункових рахунків установ. Отримання коштів від сторонньої особи ОСОБА_2 повністю спростовує факт виконання Кредитором свого обов`язку.
Крім цього, на заперечення заявлених вимог повідомляє, що максимальний розмір сукупної денної процентної ставки за споживчим кредитом обмежений 1% на день від загального розміру кредиту. Згідно з умовами Договору № ДП 0013587 від 14.04.2025, Позивач нарахував одноразову комісію у розмірі 1 200,00 грн, що становить 30% від суми кредиту. Таким чином, вартість кредиту лише за перший день користування у 30 разів перевищила встановлений законом ліміт.
Вважає, що будь-які умови договору та нарахування (комісії, збори тощо), що мають на меті приховати реальну денну ставку та обійти встановлену законом «стелю» у 1%, є нікчемними та не підлягають стягненню. Оскільки пункт 10 Договору про нарахування 30% комісії прямо спрямований на ухилення від дотримання вимог щодо максимального розміру денної ставки, він не створює юридичних наслідків.
Набуваючи право вимоги за договором факторингу № 14/10/25 від 14.10.2025, як професійний учасник ринку фінансових послуг, знав або мав знати, що первинний договір містить нікчемні умови, які прямо суперечать імперативним нормам Закону та застереженням НБУ. Вважає, що подання позову на підставі очевидно незаконних нарахувань є свідченням недобросовісної поведінки та зловживання правом з боку Позивача. Наданий Позивачем розрахунок заборгованості підтверджує, що комісія у розмірі 1200,00 грн була нарахована вже у перший день - 14.04.2025. Враховуючи нікчемність цієї умови, залишок заборгованості за комісією у розмірі 736,00 грн, який заявлений до стягнення, є фіктивним та не підлягає задоволенню судом.
Також відповідач категорично заперечує проти вимоги Позивача щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн. та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню через математичну неспівмірність та відсутність розумного балансу між ціною позову та заявленого гонорару, що складає понад 61% від суми основного спору. Вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом, та ціною позову. Стягнення суми, що перевищує половину суми спору у типовій та малозначній справі, суперечить принципам розумності та справедливості, перетворюючи відшкодування витрат на інструмент додаткового незаконного збагачення Позивача, у зв`язку із чим просить суд відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу в повному обсязі або зменшити їх до символічного розміру, що відповідає реальним трудовим витратам на заповнення одного технічного шаблону.
У свою чергу, представником позивача, після ознайомлення з поданим відзивом, подано до суду відповідь на відзив.
Зазначає, що відповідачем/представником відповідача доказів на спростування позовних вимог позивача до відзиву долучено не було, а тому вважає, що відзив ґрунтується на припущеннях та зводиться до незгоди з доказами позивача та їх оцінки.
Крім цього, звертає увагу, що відповідно із листом АТ «Універсал Банк» разом із банківською випискою, картковий рахунок № НОМЕР_2 належить відповідачу та 14.04.2025 о 10:30:15 на зазначену вище банківську картку здійснено зарахування коштів в розмірі 4000,00 грн., що у свою чергу підтверджує дійсність/реальність доказів наданих позивачем, які підтверджують перерахування коштів на рахунок відповідача.
Також повідомляє, що відповідачем в рахунок погашення заборгованості за договором позики 27.04.2025 року було здійснено часткове погашення заборгованості в розмірі 968,00 грн., що у свою чергу додатково підтверджує отримання відповідачем коштів за договором позики та його укладання.
Твердження представника відповідача про нібито «шахрайські дії», «оформлення кредиту третіми особами» або інші припущення, викладені у відзиві, є необґрунтованими, не підтверджені належними та допустимими доказами та ґрунтуються виключно на суб`єктивних поясненнях сторони. Представник відповідача не надав жодного процесуального документа, який би підтверджував встановлений фактичний факт вчинення кримінального правопорушення, на який він посилається, зокрема не надано: жодної постанови слідчого або прокурора про повідомлення будь-якій особі про підозру та документа про встановлені слідством обставини, висновок експерта чи інший доказ, що прямо вказує на підроблення волевиявлення відповідача.
Наведені у відзиві доводи є лише описом власної версії подій відповідача, яка не підтверджена жодним належним доказом. Наявність заяви до правоохоронних органів або факт внесення відомостей до ЄРДР не підтверджує факту вчинення кримінального правопорушення та не встановлює недійсності правочину. Отже, твердження відповідача про «шахрайство», «підроблення договорів», «використання його даних третіми особами» не підтверджені жодним належним доказом, є припущеннями та не можуть братися судом до уваги відповідно до ст. 81 ЦПК України.
Таким чином, посилання відповідача на нібито шахрайські дії не спростовує факту укладення правочину та не звільняє його від обов`язку виконати зобов`язання, підтверджені матеріалами справи.
Представник відповідача Федоров Д.Г. скористався своїм правом та подав заперечення на відповідь на відзив у якому просить відмовити у заявлених до ОСОБА_1 вимогах в повному обсязі у зв`язку з їх необґрунтованістю та недобросовісністю позивача.
Представник позивача ТОВ "Деал Фінанс Груп" у судове засідання не з`явився. Проте, до початку розгляду справи від представника позивача Ткаченко Ю.О. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача.
Представником відповідача Федоровим Є.Г. також подано клопотання у якому повідомив про те, що заявлені позовні вимоги ТОВ «Деал фінанс груп» не підтримують в повному обсязі, просять розглянути справ за його відсутності та відсутності ОСОБА_1 , з врахуванням доводів, які було викладено в відзиві на позовну заяву, запереченнях на відповідь на відзив від 09.02.2026 року та витребуваних у позивача ухвалою суду від 16.03.2026 року, доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до наступного висновку.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).
Як визначено ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що 14.04.2025 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МАЙБІЗ» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання кредиту №ДП 0013587 (додаток в системі "Електронний суд").
Згідно з п. 1 Договору, Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі: Загальний розмір кредиту: 4000.00 грн., на засадах строковості, зворотності, платності (далі - Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором про надання кредиту та Правила надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «ФК «МАЙБІЗ» (далі - Правила) https://bit.ly/4c20aiw (посилання).
Тип Кредиту: кредит. Строк, на який надається кредит: 98 (днів) (п.п. 2, 3 Договору).
Сторони у п. 4 Договору домовилися про порядок та умови надання кредиту, а саме: Кредитодавець надає Кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів Кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_2 або іншої платіжної картки Позичальника, реквізити якої надані Позичальником Кредитодавцю з метою отримання Кредиту протягом двох банківських днів з дня підписання цього Договору. У випадку, якщо Кредитодавець здійснює перерахунок коштів не у день укладання Договору, а у наступні календарні дні, Графік платежів підлягає коригуванню шляхом зміщення дати повернення кредиту, враховуючи строк кредиту (кількість днів), зазначений в цьому Договорі, відлік якого в даному випадку починається з моменту надання коштів. Новий Графік платежів розміщується Кредитодавцем в Особистому кабінеті.
Згідно п. 5 Договору, тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: процента ставка становить 0.9 % за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку Кредиту, вказаного в п. 3 цього Договору.
Пунктом 10 Договору визначено, що комісія за надання Кредиту становить: 1200 грн., яка нараховується одноразово в день підписання цього Договору, за ставкою 30% від суми наданого Кредиту та погашається Позичальником відповідно до Графіку платежів Додаток №1 до цього Договору. Протягом всього строку дії Договору Комісія не може бути збільшена Кредитодавцем. Нарахування Комісії за надання Кредиту є правом Кредитодавця, а не його обов`язком. Кредитодавець, без погодження з Позичальником, може на свій розсуд зменшити нарахування Комісії за видачу Кредиту.
У п. 15 Договору сторони визначилися з порядком повернення Кредиту, сплатою Процентів та Комісії, зокрема сторони домовилися, що повернення Кредиту, сплати Процентів та Комісії включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів Додаток №1 до цього Договору.
Згідно Договору, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений з умовами цього Договору та Правилами, текст яких розміщено на сайті Кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань. Позичальник має право звертатись до Кредитодавця з питань виконання Сторонами умов цього Договору за контактними даними Кредитодавця, що вказані в п. 46 цього Договору. Детальна інформація про строки та порядок розгляду звернень наведена на Вебсайті Кредитодавця (п. 34 Договору).
У п. 42 Договору зазначено, що перед укладенням цього Договору Кредитодавцем була здійснена електронна ідентифікація Позичальника для входу в Особистий кабінет, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та з метою надання фінансових послуг Позичальнику Кредитодавцем залежно від технічних особливостей, результатів належної перевірки, умов фінансової послуги було використано один (або декілька) із зазначених способів ідентифікації та верифікації Позичальника з урахуванням вимог, визначених нормативно - правовим актом Національного банку України з питань здійснення фінансового моніторингу: - отримання через Систему Bank ID НБУ ідентифікаційних даних; - отримання копії ідентифікаційного документа та довідки про присвоєння РНОКПП (якщо немає необхідної інформації в ідентифікаційному документі), засвідченої' КЕП власника ідентифікаційного документа; - отримання ідентифікаційних даних та фінансового номера телефону з бюро кредитних історій (за умови, що джерелом таких даних є банк) та коректного введення особою, верифікація якої здійснюється, одноразового ідентифікатора otр-пароля), надісланого установою на такий фінансовий номер телефону, та фотофіксації особи із використанням методу розпізнавання реальності особи та особи з власним ідентифікаційним документом, а саме сторінки/сторони, що містить фото власника, з подальшим накладенням КЕП уповноваженим працівником Товариства та кваліфікованої' електронної' позначки часу на отриманий електронний документ, що містить фото; - використання інструменту покладання шляхом отримання інформації від третьої' особи - суб`єкта первинного фінансового моніторингу про ідентифікацію, верифікацію клієнтів. Сторони дійшли згоди збільшити строки позовної давності, що випливають зданих кредитних правовідносин до 5 (п`яти) років.
Позичальник запевнив та погодився з тим, що перед підписанням цього договору він ознайомився з інформацією про Кредитодавця та про фінансову послугу що знаходиться на сайті в відповідному розділі https://mybiz.com.ua/products/ (п. 45 Договору).
У відповідності до умов Договору, відповідач ідентифікований шляхом використання одноразового ідентифікатора - 3NI0v1e9, який відправлено 14.04.2025 на номер телефону 380969680497 та є аналогом електронного підпису відповідно до вимог законодавства України, що підтверджується відповідною довідкою (додаток в системі "Електронний суд").
Вказаний номер телефону наданий позичальником при укладенні Договору, про що зазначено у п. 46 Договору.
При цьому, суд зважає на зазначену позивачем обставину про те, що без проходження попередньої реєстрації та ідентифікації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції (ресурс Кредитодавця), отримання одноразового ідентифікатора, входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля, без надання Відповідачем особистої інформації (ідентифікаційного коду, паспортних даних, адреси реєстрації, банківської карти для зарахування коштів тощо) та без попереднього погодження оферти договору кредиту та правил надання грошових коштів у кредит - укладання договору кредиту технічно не можливе.
Таким чином, підписанням договору кредиту позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.
Так, листом ТОВ "МАЙБІЗ" .№1012-412 від 10.12.2025 (додаток в системі "Електронний суд") повідомляє, що перерахування коштів здійснюється у безготівковій формі на банківську платіжну картку фізичної особи в порядку та на підставі Договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-922 від 19.03.2024 року, який укладений між Компанією/ТОВ "ПрофітГід" (PSP Platon) (ПрофітГід - діє на підставі ліцензії НБУ №21/991-рк від 29.05.2023 р.) та ТОВ «ФК «МАЙБІЗ».
Вказаним листом підтверджує видачу на банківські карти клієнтів онлайн-позик, в тому числі відповідачу ОСОБА_1 на виконання умов договору позики №ДП 0013587 на підставі квитанції №:44461-58149-64543, яка також додана до матеріалів справи (додаток в системі "Електронний суд").
Відповідно до квитанції №:44461-58149-64543, було здійснено наступну успішну платіжну операцію: Дата 14.04.2025 року; Код транзакції (ID операції): plsndp0000007341; Унікальний номер транзакції в МПС: RRN; Вид операції: Перерахування коштів за кредитом MyBiz; Сума 4000.00 грн.; Отримувач: Власник платіжної картки НОМЕР_2 . 
Крім того, згідно інформації АТ "Універсал банк", отриманої на виконання ухвали суду про витребування доказів від 23 грудня 2026 року, на ім`я ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 ) Банком емітовано банківську карту № НОМЕР_2 та додатково направлено виписку про рух коштів за картковим рахунком, який був відкритий для обслуговування вказаної банківської картки, за період з 14.04.2025 по 17.04.2025 (а.с.29).
Так, з вказаної виписки про рух коштів за картковим рахунком вбачається, що на картку відповідача ОСОБА_1 14.04.2025 здійснено зарахування коштів у сумі 4000,00 грн. (а.с.30-31).
Втім, стороною відповідача заперечується факт надходження коштів саме від Позичальника, з тої підстави, що згідно зазначеної виписки банку зарахування вказаної сума у розмірі 4000,00 грн. було здійснено фізичною особою ОСОБА_2 та зауважує, що жодного перерахування від юридичної особи ТОВ «ФК «МАЙБІЗ» чи через платіжну систему «Platon» у цей день не зафіксовано.
Тому, на переконання сторони відповідача, переказ коштів від сторонньої фізичної особи не є виконанням обов`язку фінансової установи за кредитним договором. 
Проте, по цьому факту, виконуючи вимоги ухвали суду від 16.02.2026 про витребування доказів, представником позивача ОСОБА_3 на підтвердження правового зв`язку між Кредитодавцем та особою на ім`я ОСОБА_2, якщо останній діяв від імені або за дорученням фінансової установи, повідомлено, що Колонка «Деталі операції» має лише інформаційний/технічний характер - її зміст формується на підставі платіжної інструкції, даних платіжної системи, або автоматичних позначок банку й може містити вільний текст, скорочення або технічні коди. Тому сам по собі текст у полі «Деталі операції» не є еквівалентом ідентифікації особи, яка ініціювала переказ, і не встановлює автоматично особу платника чи економічну сутність операції. Помилка або неточність у полі «Деталі операції» сама по собі не спростовує факту зарахування коштів на рахунок Відповідача, якщо інші реквізити в виписці (номер рахунку, дата/час, сума, ідентифікатори операції) свідчать про проведення операції. 
При цьому, представник позивача зазначає, що надати документальне підтвердження технічного механізму здійснення транзакції через платіжний сервіс "Platon" (ТОВ "ПРОФІТГІД") за номером ID операції: plsndp0000007341 від 14.04.2025, із наданням розгорнутого витягу з лог файлів системи, що містять відомості про фактичного ініціатора платежу, номер рахунку відправника та шлях проходження коштів на користь ОСОБА_1 (картка № НОМЕР_2 ) не має можливості, оскільки ця інформація і документи не містяться у Позивача, а містяться в інформаційно-комунікаційній системі первинного кредитора ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МАЙБІЗ» і є їх внутрішньою технічною інформацією. 
Отже, як встановлено в ході розгляду справи, відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість, яка з урахуванням здійснених відповідачем платежів в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту складає 7352,44 грн., зокрема: 3768,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2848,44 грн. - сума заборгованості за процентами; 736,00 грн. - сума заборгованості за комісією (додаток в системі "Електронний суд")
У подальшому, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МАЙБІЗ» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» уклали Договір факторингу № 14/10/25 від 14.10.2025, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором кредиту №ДП 0013587 від 14.04.2025. 
Так, згідно п.2.1.3. перехід від Клієнта до Фактора права вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного реєстру прав вимоги, після чого Позивач/Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу (день підписання реєстру прав вимог). Підписаний сторонами Реєстр прав вимог в паперовому/електронному вигляді - є невід`ємною частиною цього Договору та підтверджує факт переходу від Клієнта/Кредитодавця до Фактора/Позивача вимоги. 
Відповідно до Реєстру прав вимог №14/10/25 від 14.10.2025 року - Кредитодавець/Клієнт відступив Фактору/Позивачу право вимоги заборгованостей до Боржників на умовах передбачених Договором факторингу №14/10/25 від 14.10.2025 року в тому числі до Відповідача в сумі 7352,86 грн. з яких 3768,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2848,86 грн. - сума заборгованості за відсотками, 736,00 грн. - сума заборгованості за комісією.
У матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач висував заперечення проти вимог нового кредитора у зобов`язаннях відповідно до статті 518 ЦК України.
Разом з тим, надаючи оцінку сумі заборгованості, наведеній позивачем у розрахунку, суд не знаходить обґрунтованих підстав для сумнівів у правильності нарахування заявленої суми заборгованості.
Так, одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
За змістом ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4 ст. 203 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України та ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За змістом ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами Цивільного кодексу України, а також спеціальними нормами Закону України "Про електронну комерцію".
У ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію").
У ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію").
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. б ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Таким чином, суд приходить до висновку, що сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строки та умови надання грошових коштів у позику, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Згідно з ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризики настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.
Відповідно до 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів' жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).
Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів достовірно встановлено, що 14 квітня 2025 року між ТОВ "Фінансова компанія "Майбіз" та ОСОБА_1 укладено Договір про надання кредиту №ДП 0013587.
При цьому, наявні в матеріалах справи договір факторингу та витяг з реєстру боржників, підтверджують належне набуття позивачем права вимоги до відповідача і сумнівів щодо цього вказані копії документів не викликають.
При цьому, надаючи оцінку твердженням відповідача та його представника про нібито шахрайські дії по оформленню кредиту, суд зважає на заперечення представника позивача про те, що суду не надано жодного процесуального документа, який би підтверджував встановлений факт вчинення кримінального правопорушення, зокрема: не надано жодної постанови слідчого або прокурора про повідомлення будь-якій особі про підозру; не надано жодного документа про встановлені слідством обставини,в висновок експерта чи інший доказ, що прямо вказує на підроблення волевиявлення відповідача.
Так, стороною відповідача надано копію Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.38) та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого (а.с. 45).
Згідно наданого витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.07.2025, за заявою ОСОБА_1 внесено відомості до ЄРДР за №12025181110000212 про те, що на протязі 2023 - 2025 років ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом обману та зловживання довірою, заволодів грошовими коштами та виготовленими картками, чим завдав значної шкоди потерпілій. Попередня кваліфікація кримінального правопорушення: ч. 3 ст. 190 КК України.
З цього приводу суд зауважує, що Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань не підтверджує вчинення кримінального правопорушення та не є доказом вини певної особи та має суто технічне та процедурне значення.
Варто зазначити, що факт внесення відомостей до Реєстру свідчить лише про початок досудового розслідування, дату відкриття провадження, правову кваліфікацію (статтю КК України) та орган, що здійснює розслідування.
При цьому, важливим є той факт, що Витяг не є процесуальним джерелом доказів та не може бути покладений в основу обвинувачення. Такого висновку дійшов Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду при розгляді справи №761/28347/15-к.
Як наголосив ККС ВС, Реєстр є лише електронною базою даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у пункті 1 Глави 2 Розділу І Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 69 від 17 липня 2012 року, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до реєстру та, згідно з частиною 2 статті 84 КПК України, витяг з ЄРДР не є процесуальним джерелом доказів.
Разом із тим, обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Зокрема, у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року, Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п. 253)
Отже, наявність кримінального провадження (витягу) - це лише стадія розслідування, на якій не встановлюється вина певної особи у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення та яка, крім іншого, може закінчитися, в тому числі, і закриттям кримінального провадження.
Таким чином, суд вважає твердження сторони відповідача про "шахрайство", підроблення договорів" та "використання даних третіми особами" в ході судового розгляду не підтверджено жодними належними доказами та не береться судом до уваги.
Водночас, вказані твердження сторони відповідача не спростовують факту укладення договору позики.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Проаналізувавши та оцінивши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача 7352,44 грн. кредитної заборгованості.
Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При поданні позовної заяви до суду, позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн., про що свідчить платіжна інструкція №579936763.1 від 16 грудня 2025 року (а.с.5).
Враховуючи, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.
Разом з цим, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (ст. 15 ЦПК України).
Згідно зі ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі, на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Підсумовуючи можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Судом встановлено, що 22 серпня 2025 між ТОВ "Деал Фінанс Груп" та адвокатом Ткаченко Ю.О. укладено Договір про надання правничої допомоги №22-08/25/ДІЛ з узгодженням видів послуг за даним договором (додаток в системі "Електронний суд") у зв`язку з чим ТОВ "Деал Фінанс Груп" було понесено відповідні витрати для звернення до суду.
На підтвердження надання професійної правничої допомоги в розмірі 4500,00 грн. позивачем надано: Акт приймання-передачі наданої правничої допомоги №2-ДІЛ від 01.12.2025, витяг з Акту №2-ДІЛ від 01.12.2025, відповідно до якого вартість послуг, які надавались, складається з наступного: вивчення наявних у Клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції/аналіз судової практики та збір документів/доказів -вартість послуги становить 500 грн. та судовий супровід в суді першої інстанції: підготовка/складання та направлення/подача однієї позовної заяви до боржника за договором позики у малозначних справах, за необхідності інших заяв по суті справи, в електронній формі за посередництвом Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, в тому числі представництво інтересів Клієнта в суді - вартість послуги становить 4000 грн. та платіжну інструкцію №579938008.1 від 16.01.2026 про загальну оплату послуг адвоката за Договором про надання правничої допомоги №22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025 на загальну суму 216000,00 грн.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24.01.2019 у справі №910/15944/17).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Крім того, ЄСПЛ висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 41866/08) та "Гуриненко проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.02.2010, №37246/04).
У постановах Верховного Суду від 02.10.2019 у справі №211/3113/16-ц (провадження №61-299св17) та від 06.11.2020 у справі №760/11145/18 (провадження №61-6486св19) зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд у справі №922/3812/19 висловив позицію про те, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.
У постанові №908/2702/21 від 12.01.2023 Верховний Суд також зазначає, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору не повинен бути не пропорційним до предмета спору. Суд із врахуванням конкретних обставин, зокрема і ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Зважаючи на викладені правові висновки Верховного Суду, суд вправі самостійно з власної ініціативи, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Зазначена сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн., на думку суду, є неспівмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи. 
Крім іншого, розмір правової допомоги в сумі 4500,00 грн. є неспівмірними від стягненої суми в розмірі 7352,86 грн.
Суд зазначає та наголошує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
Відтак, суд вважає можливим зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу та стягнути їх з відповідача на користь позивача в розмірі 2500,00 грн., що на переконання суду, відповідатиме принципу розумності та співмірності за даних обставин.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 6, 11, 15, 203, 204, 207, 509, 512-514, 516, 525, 526, 530, 536, 599, 611, 612, 625-628, 638, 639, 641, 644, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055, 1077, 1078, 1082 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 23, 76-78, 81, 141, 265, 280-282, 352, 354, 355 ЦПК України суд-

У Х В А Л И В: 

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором кредиту №ДП 0013587 від 14.04.2025 року - задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю"ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" (банківські реквізити: НОМЕР_5 відкритий в АТ "ПІВДЕННИЙ", код банку 328209) суму заборгованості за Договором кредиту №ДП 0013587 у розмірі 7352,86 грн. (сім тисяч триста п`ятдесят дві гривні вісімдесят шість копійок).
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю"ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" (банківські реквізити: НОМЕР_5 відкритий в АТ "ПІВДЕННИЙ", код банку 328209) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю"ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" (банківські реквізити: НОМЕР_5 відкритий в АТ "ПІВДЕННИЙ", код банку 328209) понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень).
У задоволенні решти вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Дубровицький районний суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп», ЄДРПОУ 44280974, місцезнаходження: 08205, Київська область, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, офіс 40/3.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького 
районного суду:        Тарасюк А.М.