Провадження: 2/484/157/26
Справа: 484/6239/25 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.02.2026 м.Первомайськ 
Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді – Коваленко Н.А.
секретар судового засідання – Голубкової Н.М.
за участю позивача – ОСОБА_1 
представника відповідача – ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську Миколаївської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та зміну черговості одержання права спадкування, 
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2026 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом, в якому просить суд встановити факт проживання його з ОСОБА_4 однією сім`єю, як чоловіка та дружини, без реєстрації шлюбу з вересня 2013 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; змінити черговість одержання права на спадкування після смерті ОСОБА_4 , визначивши право спадкування за законом як спадкоємця першої черги за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 . За життя спадкодавець заповіту не склала, її син ОСОБА_5 помер у 2013 році, спадщину за правом представлення, після його смерті прийняла онука спадкодавиці ОСОБА_3 . Позивач вказує, що онука не відвідувала бабусю, не спілкувалася з нею, допомоги не надавала. Також, позивач вказує, що він з ОСОБА_4 проживали однією сім`єю, як чоловік і дружина з 2013 року, спільно займалися побутом, вирішували питання життєзабезпечення, витрачали кошти, спільно проводили дозвілля, святкували дні народження та інші події. У 03.07.2024 року ОСОБА_4 було діагностовано рак лівої молочної залози 4-ї стадії, він забезпечував її матеріально, прибирав, готував їжу, допомагав їй переодягатися і виконувати гігієну, відвідував разом з нею лікарів. Отже, встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу та зміна черговості одержання права на спадкування необхідно позивачу для того щоб прийняти спадщину після смерті ОСОБА_4 .
10.11.2025 у справі відкрито провадження.
Ухвалою суду від 26.12.2025 замінено первісного відповідача Первомайську міську раду Миколаївської області на ОСОБА_3 .
29.01.2026 від представника відповідача через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву в якому просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог. 
Ухвалою від 16.02.2025 закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті.
23.02.2026 суд перейшов на стадію ухвалення рішення у справі та відклав його ухвалення та проголошення на 27.02.2026.
В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просили позов задовольнити, оскільки хоче залишитися проживати в будинку АДРЕСА_1 .
Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог з мотивів викладених у відзиві.
Сторони не заявляли клопотання щодо допиту свідків.
Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного висновку.
Зі свідоцтва про смерть встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 67 років (а.с.8).
Як встановлено після смерті ОСОБА_4 заведено спадкову справу №195/2025. Зі заявами про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4 звернулися ОСОБА_1 і онука ОСОБА_3 (а.с. 35, 45).
Згідно інформації Виконавчого комітету Первомайської міської ради ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 була зареєстрована в будинку АДРЕСА_1 , 20.02.2025 була знята з реєстрації за вказаною адресою у зв`язку зі смертю.
Відповідно до довідки НОМЕР_1 про реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований в будинку АДРЕСА_2 з 06.09.1988 року (а.с.7).
Із дослідженого виписного епікризу з медичної карти № 10367/5997 слідує, що захворювання лівої молочної залози St IV вторинна набрякова форма у ОСОБА_4 встановлено 03.07.2024.
З медичної довідки КП ПМЦБПД про причину смерті від 20.02.2025 ОСОБА_4 , 1957 року народження, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 від злоякісного утворення молочної залози (а.с.19).
Згідно договору-замовлення на організацію та проведення поховання ОСОБА_1 уклав договір щодо організації та проведення поховання ОСОБА_4 ПР 
Відповідно до довідки квартального комітету №10 ОСОБА_1 проживав із ОСОБА_4 з вересня 2013 року по лютий 2025 а адресою: АДРЕСА_1 , вів спільне господарство, здійснював поховання ОСОБА_4 за власний рахунок (а.с.23).
В матеріалах справи мається фотосвітлина зі зображенням ОСОБА_4 і ОСОБА_1 (а.с.25).
Спір між сторонами виник з приводу встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем однією сім`єю, як чоловік та жінка, зміну порядку черговості спадкування.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Дана стаття визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно зі ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.
Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
На підставі ст.1266 ЦК України внуки спадкодавця спадкують ту частину спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, якщо вони були живими на час відкриття спадщини.
При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.
До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.
Тобто, для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.
Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Вказане узгоджується із правовою позицією, викладеною, зокрема, в постановах Верховного Суду від 21 березня 2019 року у справі №461/4689/15-ц, від 28 травня 2021 року у справі №182/653/17.
Стаття 1259 ЦК України регулює черговість спадкування за законом, зокрема: спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані (частина друга статті 1259 ЦК України).
Отже, черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (частина перша статті 1259 ЦК України), або на підставі рішення суду (частина друга статті 1259 ЦК України).
Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.
Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин.
У Пленумі Верховного Суду України від 30.05. 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.
Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Крім того, підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.
Безпорадний стан спадкодавця повинен підтверджуватися медичними документами. Доводити факту безпорадного стану тільки поясненнями позивача є недостатнім з огляду на те, що відповідач - спадкоємець попередньої черги, заперечує право позивача на спадщину, до такого висновку дійшов ВС у чисельних постановах від 01 червня 2020 року у справі № 431/5445/19, від 30 травня 2019 року у справі № 346/1178/17, від 01 березня 2021 року у справі №233/5990/18, від 22 квітня 2021 року №331/6453/18, від 24 січня 2024 року у справі 640/19045/17, які згідно ч.4 ст.263 ЦПК України суд застосовує до спірних правовідносин.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Суд дослідивши докази у справі та давши їм оцінку, врахувавши обставини справи, приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Як встановлено судом спадкодавець ОСОБА_4 до дня смерті отримувала пенсію, крім того отримувала дохід у вигляді орендної плати за земельну ділянку, що також підтвердив позивач в судовому засіданні. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла (причина смерті злоякісне утворення молочної залози). Докази того, що ОСОБА_4 перебувала у безпорадному стані та за станом здоров`я потребував стороннього догляду й допомоги позивачем не надано.
Посилання ОСОБА_1 , що він здійснювала хатню роботу, купував їжу, допомагав по господарству не свідчать про безпорадній стан спадкодавця, а зумовлена веденням спільного побуту.
Досліджені судом письмові докази, доводять факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 до дня смерті не менш ніж п`ять років однією родиною, що надає позивачу право на спадкування в четверту чергу.
Проте, суд не вбачає правових підстав для зміни черговості у спадкуванні, згідно положення ст.1259 ЦК України.
Факт спільного проживання чоловіка і жінки не є достатнім доказом перебування у фактичних шлюбних відносинах та не є правовою підставою для зміни черговості спадкування. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи №343/1821/16-ц.
В даній справі, суд приходить до висновку про відсутність підстав для встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сім`єю, як чоловіка та дружини, оскільки встановлення такого факту не має юридичного значення за відсутності підстав для задоволення позовних вимог про зміну черговості права на спадкування. 
На підставі в сукупності досліджених доказів суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Судові витрати складаються зі судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПУ України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Через відмову позивачу ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог понесені ним судові витрати компенсації не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 76, 89, 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задовленні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та зміну черговості одержання права спадкування, відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи:
позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;
відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Повний текст рішення складено 27.02.2025.
Суддя Н.А.Коваленко