ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

04 березня 2026 року	Справа №160/35835/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРАТЕРА" до Південно-Східної митниці про визнання протиправним та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправним та скасувати прийняті Південно-Східною митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 02.09.2025 р. №UA110110/2025/000031/2 та від 23.09.2025 р. № UA110110/2025/000034/2.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що до митного органу були надані документи, необхідні для митного оформлення товарів з визначенням його митної вартості за основним методом (за ціною контракту), що надійшли на митну територію України на підставі зовнішньоекономічного контракту. Однак, відповідачем було відмовлено у митному оформленні товару та прийняті рішення про коригування митної вартості товарів від 02.09.2025 р. №UA110110/2025/000031/2 та від 23.09.2025 р. № UA110110/2025/000034/2. При цьому, позивач зазначає, що в рішеннях про коригування митної вартості товарів відсутнє належне обґрунтування того, що документи подані для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. Витребування додаткових документів без зазначення обставин, що ці документи повинні підтвердити, свідчить про протиправність рішень щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості товару. Отже, рішення про коригування митної вартості товарів від 02.09.2025 р. №UA110110/2025/000031/2 та від 23.09.2025 р. №UA110110/2025/000034/2 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.12.2025 року позовна заява була залишена без руху через невідповідність приписам ст.ст.160, 161 КАС України та запропоновано позивачу, у десятиденний строк з дня отримання ухвали суду, усунути її недоліки шляхом надання до суду сплати судового збору у розмірі 10 238,41 грн.
На виконання ухвали суду, позивачем 26.12.2025 року до суду подано заяву про усунення недоліків до якої додано докази сплати судового збору в зазначеному розмірі.
Ухвалою суду від 26.12.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у письмовому провадженні.
На виконання ухвали суду 09.01.2026 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що під час здійснення Південно-Східною митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача, та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією, було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Отже, відповідач вказує, що за результатами розгляду поданих документів, виник сумнів у правильності визначення декларантом митної вартості товарів, який став підставою для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої ТОВ "СТРАТЕРА" митної вартості, однак, такі документи декларантом надані не були, у зв`язку із чим відповідачем обґрунтовано прийняті оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів від 02.09.2025 р. №UA110110/2025/000031/2 та від 23.09.2025 р. №UA110110/2025/000034/2. Таким чином, посадові особи митниці при прийнятті спірних рішень про коригування митної вартості заявленого позивачем товару діяли в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством. Враховуючи викладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви.
Від позивача 14.01.2026 року через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, у якій він, посилаючись на підстави, викладені в позовній заяві, просить суд задовольнити позов повністю.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача викладену у позові та у відповіді на відзив, позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, що ТОВ "СТРАТЕРА" (код ЄДРПОУ 43971371) зареєстроване як юридична особа за адресою: 49000, місто Дніпро, просп.Гагаріна, будинок 111А.
07.08.2017 року між ТОВ «СТРАТЕРА» (Україна), як покупцем, та компанією «ARC Glassware (China) CO. LTD.» (Китай), як продавцем, укладено договір продажу № 1, відповідно до якого продавець продає, а покупець купує «Товар», виробництва «АРК Глассвер (Нанкин) Компані Лімітед», яке є виробничим підрозділом продавця, і оплачує їх на умовах і відповідно до правил Інкотермс-2010 в розмірі, асортименті і за цінами узгодженими Сторонами в проформі-інвойсі(ах) до нього контракту, які є невід`ємною частиною останнього. Покупець буде розміщувати замовлення на поставку продавцю. Після підтвердження всіх комерційних умов, включаючи, але не обмежуючись цінами, кількістю, характеристиками, умовами поставки та порядком оплати в кожному замовленні на поставку, продавець направляє PDF файл замовлення(нь) або проформи-інвойсу(ів) покупцю по електронній пошті. Оновлена PDF версія файлу замовлення(нь) або проформи-інвойсу(ів) буде відправлено по факсу або електронною поштою продавцем покупцеві після завантаження, проформа- інвойс(-и) складено для кожного відправленого платежу. Проформа-інвойс(-и), відправлені факсом або електронною поштою, мають таку ж юридичну силу, як підписаний і проштампований оригінал (п.1.1 Контракту).
Відповідно до п.2.1 Контракту, ціни на товари визначаються в доларах США, і оплата проводиться в день, погоджений обома сторонами, на умовах 100% передоплати за допомогою банківського переказу з рахунку покупця на рахунок продавця, зазначений у цьому контракті, і ціна товару включає вартість упаковки, маркування та надання робіт, митне оформлення в країні експорту і інші витрати, якщо вони встановлені умовами FOB Нанкін. Продавець визначає кінцеву ціну товару для оплати в проформі(ах)-інвойсі(ах).
Згідно із п.п.3.1-3.3 Контракту, доставка товару буде здійснюватися окремими партіями відповідно до правил Інкотсрмс-2010 - FOB NANJING. Перехід ризиків і права власності на товар відбувається в момент здійснення поставки продавцем відповідно до умов FOB NANJING. Вантажоодержувач по цьому контракту - покупець що має бути зазначено у товаросупровідних документах. Дата поставки товару зазначається в проформі-інвойсі, але не повинна перевищувати термін 100 діб з моменту отримання передплати продавцем. Продавець до кожної партії товарів передає, наступні документи: коносамент або телекс-релиз; пакувальний лист; інвойс; сертифікат походження; експортна декларація.
Щодо ЕМД №25UA110110005295U4 від 02.09.2025 р.
На підставі вищенаведеного контракту №1, на адресу позивача від вказаного вище постачальника надійшов товар згідно проформ-інвойсів від 26.02.2025 №10321377, №10321378 та №10321379, а саме: «Посуд столовий, кухонний скляний в асортименті…». Країна виробництва - Китай (CN). Торговельна марка - Luminarc. Виробник «Arc Glassware (China) Co Ltd», що підтверджується змістом копій відповідних проформ-інвойсів та митної декларації, наявними у справі.
Оплата за товар згідно з Контрактом здійснено банківськими переказами.
Позивач зазначає, що на підтвердження заявленої митної вартості товару разом із митною декларацією ним були надані всі документи, що підтверджують митну вартість ввезеного товару, які не містять розбіжностей у числових значеннях складової митної вартості товару, містять повні відомості про ціну товару, що підтверджується змістом графи 44 ЕМД №25UA110110005295U від 02.09.2025 р.
З метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч.5 ст.54 МК України, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, з урахуванням п.3 ст.53 МК України, в рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості, декларанта було зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 2) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 3) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 4) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 5) виписку з бухгалтерської документації; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
У відповідь на запит митного органу декларант повідомив митницю про неможливість надання додаткових документів. 
За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації та додатково наданих на повідомлення митного органу, відповідачем було 02.09.2025 р. прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №25UA110110005295U4, у якому встановлено наступне. Документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості (п.3 ст.53 МК України): За ЕМД від 02.09.2025 №UA110110/2025/005295 (MRN №25UA110110005295U4), згідно наданих декларантом до митного оформлення товару документів, поставка товару здійснюється відповідно до Договору (контракту) ЗЕД (далі - Договір) від 07.08.2017 № 1 між компанією-продавцем "ARC GLASSWARE (CHINA) CO., LTD" (Китай) та покупцем Товариство з обмеженою відповідальністю "СТРАТЕРА". Встановлено наступні розбіжності, а саме: відповідно до положень частини 2 статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, у тому числі, якщо рахунок сплачено – банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару та за наявності – інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. Відповідно до пункту 2.2 Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів і змін до деяких нормативно- правових актів Національного банку України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 №216 «Про затвердження Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів і змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України», платник заповнює реквізит «Призначення платежу» в іноземній валюті або банківських металах таким чином, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування бенефіціару коштів в іноземній валюті або банківських металів. У відповідності до Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 р. № 65, собівартість перевезень (робіт, послуг) - це виражені в грошовій формі поточні витрати транспортних підприємств, безпосередньо пов`язані з підготовкою та здійсненням процесу перевезень вантажів і пасажирів, а також виконанням робіт і послуг, що забезпечують перевезення. У підпункті 8 пункту 29 Методичних рекомендацій зазначено, що до собівартості перевезень включаються також витрати, пов`язані з реалізацією перевезень MD Office™ (02.09.2025) (робіт, послуг), зокрема, оплата послуг транспортно-експедиторських, страхових та посередницьких організацій (включаючи комісійну винагороду). Враховуючи викладене, плата експедитору за надання ним послуг з організації та забезпечення перевезень імпортованих вантажів на умовах поставки, які передбачають оплату транспортних витрат за рахунок покупця товару, в тому числі в разі надання послуги на всьому шляху прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення, нерозділеної до та після перетину митного кордону України, страхові витрати є частиною загальних витрат на транспортування, тому в межах вимог законодавства з питань державної митної справи (зокрема, частини четвертої, десятої статті 58 Митного кодексу України), Податкового кодексу України (пункту 190.1 статті 190) є обов`язковою для включення до бази оподаткування таких товарів. У розрахунку до ЕМД відсутні відомості щодо витрат на вивантаження товару з морського судна у порту призначення, портові збори та інші. До митного контролю не надано документи відповідно до договорів: страхові документи, акти виконаних робіт. Вартість та послуги не виражені документально та не підтверджені. Вищезазначене унеможливлює здійснити перевірку вартості таких послуг. Таким чином, в митного органу є всі підстави вважати, що деякі складові не включені до митної вартості. Надані до митного контролю рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 21.08.2025 № К67, від 21.08.2025 № ТП67/1, від 21.08.2025 №ТП67/2, від 21.08.2025 №ТП67/3, від 25.08.2025 №ТП67/4, від 25.08.2025 №ТП67/5 не містять посилання на договір відповідно до якого були виставлені. Крім того заявка від 04.06.2025 №7 під кодом 4203 не містить даних щодо вартості послуг з перевезення, відомостей щодо ваги товару. Рахунок від 21.08.2025 №ТП67/1 не містить маршрут перевезення. Рахунок 21.08.2025 №ТП67/2 містить інформацію «логістичні послуги». В поданих до митного оформлення документах не виділено витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до порту або іншого місця ввезення на митну територію України відповідно до статті 58 МКУ. Відповідно до основної одиниці виміру оцінюваного товару, згідно УКТЗЕД, якісних співставних характеристик, часу митного оформлення, наявна інформація: стосовно товару №1 за ЕМД від 02.09.2025 №UA110110/2025/005295 (MRN № 25UA110110005295U4) Посуд столовий, кухонний скляний: Посуд скляний, інший: із зміцненого скла: арт. №3622 Lotusia - тарілка глибока квадратна 22 см – 18240 шт; арт. №3620 Lotusia - тарілка десертна квадратна 23 см – 1819 шт; арт. №3621 Lotusia - тарілка обідня квадратна 29 см – 18192 шт; арт. №3605 Diwali - тарілка глибока кругла d = 20 см – 15144 шт; арт. №3603 Diwali - тарілка десертна кругла d = 19см – 19104 шт; арт. P3299 Diwali - тарілка обідня кругла d = 25см – 19104 шт; арт. №3621 Lotusia - тарілка обідня квадратна 29 см – 5616 шт; арт. №3622 Lotusia - тарілка глибока квадратна 22 см – 23376 шт; арт. №3620 Lotusia - тарілка десертна квадратна 23 см - 9888шт; арт. №3621 Lotusia - тарілка обідня квадратна 29 см – 19872 шт; Країна походження/виробництва: Китай Торгова марка: Luminarc. Виробник: Arc Glassware (China) Co Ltd, Китай Наявна МД-№UA100380/2025/632862 (25UA100380632862U0) від 04.08.2025 р., Товар №1. Посуд столовий, кухонний, із зміцненого скла, кришка: OSR-9000-24 – 1000 шт; OSR-9000-26 – 1000 шт; Торгівельна марка: OSCAR Виробник: SHENZHEN L&K HOUSEWARES LIMITED На заводі: SY-KITCHENWARE CO., LTD Країна виробництва: CN На умовах поставки FOB Yantian за ціною 2,032 дол.США/кг або 0,7726 дол.США за штуку. У зв`язку з неможливістю застосування митної вартості, заявленої декларантом, з урахуванням вищезазначеного прийнято рішення про коригування митної вартості від 02.09.2025 UA110110/2025/000031/2.
02.09.2025 у зв`язку із незгодою із рішенням МВ в порядку ч.7 ст.55 МК України подана нова митна декларація № 25UA110110005320U4, за якою товар випущений у вільний обіг із збільшенням (доплатою) загальної суми митних платежів на 554 136,19 грн (мито – 173 167,56 грн, ПДВ – 380 968,63 грн).
Щодо ЕМД №25UA110110005768U4 від 23.09.2025 р.
На підставі вищенаведеного контракту №1, на адресу позивача від вказаного вище постачальника надійшов товар згідно проформ-інвойсів від 11.07.2025 №19441273, №19341274, а саме: «Посуд столовий, кухонний скляний в асортименті…». Країна виробництва - Китай (CN). Торговельна марка - Luminarc. Виробник «Arc Glassware (China) Co Ltd», що підтверджується змістом копій відповідних проформ-інвойсів та митної декларації, наявними у справі.
Оплата за товар згідно з Контрактом здійснено банківськими переказами.
Позивач зазначає, що на підтвердження заявленої митної вартості товару разом із митною декларацією ним були надані всі документи, що підтверджують митну вартість ввезеного товару, які не містять розбіжностей у числових значеннях складової митної вартості товару, містять повні відомості про ціну товару, що підтверджується змістом графи 44 ЕМД №25UA110110005768U4 від 23.09.2025 р.
З метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч.5 ст.54 МК України, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, з урахуванням п.3 ст.53 МК України, в рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості, декларанта було зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 2) виписку з бухгалтерської документації; 3) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
У відповідь на запит митного органу декларант листом від 23.09.2025 № 2309/Т-2 повідомив відповідача про неможливість надання додаткових документів. 
За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації та додатково наданих на повідомлення митного органу, відповідачем було 23.09.2025 р. прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UA110110/2025/000034/2, у якому встановлено наступне. Відповідно до ст.337 МК України, при проведенні перевірки документів, які надані у підтвердження заявленої митної вартості товарів, виявлено наступне: поставка товару (Товар №1: 1. Посуд столовий, кухонний скляний: Посуд скляний, інший: із зміцненого скла: арт. V9733 тарілка Cannes десертна кругла d = 19см – 29976 шт; арт. V9734 тарілка Cannes глибока кругла d = 20см – 9096 шт; арт. V9735 тарілка Cannes обідня кругла d = 25см 29976 шт; арт. V9731 салатник Cannes d = 12 см – 15000 шт; арт. V9734 тарілка Cannes глибока кругла d = 20см – 20880 шт; арт. V9732 салатник Cannes d = 18см – 34020 шт; Країна походження/виробництва: CN Торгова марка: Luminarc Виробник: Arc Glassware (China) Co Ltd, Китай) заявлена до митного оформлення на підставі зовнішньоекономічного договору (контракту) купівлі-продажу від 07.08.2017 р. №1 (далі – Контракт) з «ARC GLASSWARE (CHINA) CO., LTD», Китай, клієнт ТОВ «СТРАТЕРА», Україна, 49000, м.Дніпро, пр.Науки, буд.111-А (код ЄДРПОУ – 40134110) на умовах FOB CN NANJING (Китай). Відповідно до відомостей графи 44 ЕМД код документу 4104 – зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів, згідно рахунків-фактур від 11.07.2025 р. №19341273, №19341274 (гр.44 ЕМД – коди документів – 0380). Фактурна вартість товару відповідно до товаросупровідних документів становить 52900,14 дол. США. За результатами опрацювання товаросупровідних документів, виявлено наступне. Відповідно до розділу ІІ наказу Державної митної служби України від 01.07.2021 №476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України», робота посадових осіб з аналізу, виявлення та оцінки ризиків здійснюється, зокрема: 2.2.12. шляхом вивчення характеристик товарів, які впливають на рівень їх митної вартості; 2.2.14. порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено. При встановленні, чи є одна вартість близькою щодо іншої, необхідно врахувати різні фактори, наприклад, характеристики товарів, що імпортуються, характерні риси галузі чи сектору промисловості, яка виготовляє такі товари, період року, спосіб та умови продажу, чи є відмінності у вартості комерційно важливими тощо. Пунктом 4.2 Контракту визначено, що товар має відповідати угоді про якість, проте даний документ щодо якості товару до митного оформлення не надано. Відповідно до положень частини 2 статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, у тому числі, якщо рахунок сплачено – банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару та за наявності – інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для MD Office™ (23.09.2025) ідентифікації ввезеного товару. Відповідно до пункту 2.2 Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів і змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 №216 «Про затвердження Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів і змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України», платник заповнює реквізит «Призначення платежу» в іноземній валюті або банківських металах таким чином, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування бенефіціару коштів в іноземній валюті або банківських металів. Пунктом 2 Контракту визначено, що передоплата за товар повинна бути здійснена у розмірі 100% (відсотків) згідно кінцевої ціни товару, яка визначена в рахунках-проформах, при цьому загальна вартість товару за оцінюваною партією товару згідно наданих до митного оформлення рахунків-проформ від 26.02.2025 р. №10321380, №10321381 становить 52 900,14 дол.США, сума платежу відповідно до наданих до митного оформлення платіжних документів від 25.06.2025 р. №250625/001670665, №250625/001670666, в яких у графі 70 присутнє посилання на вищезазначені рахунки-проформи становить 26 450,08 дол.США. Зазначені розбіжності в числових значеннях, що містяться у документах та заявлених даних не дають можливості однозначно ідентифікувати документальне підтвердження здійсненої оплати за товар. Таким чином, відсутнє підтвердження здійснення 100% оплати за товар. До митного оформлення також надані інші платіжні документи від 10.09.2025 р. №250910/001742699, №250910/001742748, які містять в графі 70 посилання на поданні до митного оформлення рахунки-фактури від 11.07.2025 р. №19341273, №19341274, згідно яких було здійснено оплату в розмірі 26 450,06 дол.США, що не співпадає з заявленою сумою в ЕМД стосовно партії товару. Згідно вищезазначених поданих до митного оформлення рахунків-фактур та графи 22 ЕМД вартість партії товару – 52 900,14 дол.США, що свідчить про розбіжності в числових значеннях в наданих до митного оформлення документах стосовно фактурної вартості товару. Вищезазначене унеможливлює здійснити перевірку фактурної вартості товару. Одними із основних документів, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, та транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (пункти 4, 6 частини другої статті 53 МК України). Згідно частини 10 статті 58 МК України, при визначенні митної вартості товарів до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до порту або іншого місця ввезення на митну територію України та витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрати на страхування цих товарів. Відповідно до Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», при заповненні графи 20 декларації митної вартості: для підтвердження витрат на транспортування декларантом, відповідно до частини 2 статті 53 МК України, подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Відповідно до відомостей декларації митної вартості, до ціни товару додані витрати на транспортування – 342 618,77 грн. З метою підтвердження заявленого рівня транспортної складової декларантом надано: договір транспортно-експедиторського обслуговування від 07.12.2015 р. №0712СТ-MT, укладений між ТОВ «СТРАТЕРА» (клієнт) та ТОВ «МОРІМОТО ТРАНС» (експедитор); договір про надання послуг з транспортного експедирування від 06.04.2025 р. №00006, укладений між ТОВ «МОРІМОТО ТРАНС» та ФОП ОСОБА_1 ; договір на надання послуг з перевезень вантажів автомобільним транспортом від 15.09.2025 р. №215/09/25, укладений між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 ; договір на надання послуг з перевезень вантажів автомобільним транспортом від 15.09.2025 р. №215/09/25/1, укладений між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «АТП-2004; рахунки від 11.09.2025 р. №К73, №ТП73/1, №ТП73/2; від 15.09.2025 р. №ТП73/3, №ТП73/4; платіжні інструкції від 11.09.2025 р. №14864, №14865, №14866 та від 15.09.2025 р. №15013, №15014; довідки від 15.09.2025 р. №73-1, №73-2; заявка від 24.06.2025 р. №10. Відповідно до рахунку від 11.09.2025 р. №К73 визначені наступні витрати: винагорода експедитора – 5 000 грн. Відповідно до рахунку від 11.09.2025 р. №ТП73/1 визначені наступні витрати: компенсація витрат з перевезення вантажу за межами державного кордону України (фрахт на користь судноплавної лінії) без ПДВ – 220 905,97 грн. Відповідно до рахунку від 11.09.2025 р. №ТП73/2 визначені наступні витрати: компенсація витрат з логістичних послуг – 70 400 грн. Відповідно до рахунку від 15.09.2025 р. №ТП73/3 визначені наступні витрати: транспортні послуги за маршрутом м. Gdansk (Poland) – м/п Ягодин – 23306,40 грн; транспортні послуги за маршрутом м/п Ягодин – м.Дніпро – 36 693,60 грн. Відповідно до рахунку від 15.09.2025 р. №ТП73/4 визначені наступні витрати: транспортні послуги за маршрутом м. Gdansk (Poland) – м/п Ягодин – 23 306,40 грн.; транспортні послуги за маршрутом м/п Ягодин – м.Дніпро – 36693,60 грн. У рахунках вказана вартість послуг з транспортування вантажу у контейнерах №MRSU6484995 №FCIU4258349 за коносаментом №CGS250701338, при цьому рахунки від 11.09.2025 р. №К73; № ТП73/1; № ТП73/2 не містять відомостей щодо маршруту та території надання послуг. Згідно відомостей ЕМД та коносаменту від 14.07.2025 р. №CGS250701338 поставка оцінюваної партії товару здійснено з порту NANJING, CHINA до порту Gdansk, Poland. У рахунках від 04.09.2025 р. №К72; № ТП72/1; № ТП72/2 та рахунку від 10.09.2025 р. №ТП72/3 відсутні відомості щодо вартості понесених витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів у порту Gdansk, Poland. У довідках від 15.09.2025 р. №73-1, №73-2 вказано, що у логістичні послуги 70 400 грн включаються витрати на перевантаження вантажу, зберігання вантажу, оформлення документів. Довідка про транспортні витрати не передбачена договором на перевезення та не відповідає вимогам наказу від 24.05.2012 №599. Наведені відомості у довідці щодо логістичних витрат не кореспондуються з відомостями рахунку від 11.09.2025 р. №ТП73/2. Опрацювавши вищезазначені документи, перевіривши числове значення витрат на транспортування, вивантаження, обробку, винагороду експедитора встановлено, що сума вищезазначених витрат становить – 342 918,77 грн. Проте декларантом до ціни товару були додані витрати на транспортування у сумі – 342 618,77 грн, що на 300 грн менше чим вказано у вищезазначених документах. Вищезазначене дає підстави вважати, що декларантом не враховано всі витрати, які були понесені покупцем для MD Office™ (23.09.2025) доставки товару та визначені ст.58 МК України, в повному обсязі та в тому, що митна вартість розрахована декларантом не вірно. Згідно маніфесту Головного митного управління КНР №52 2008 року, в графі 14 митної декларації заповнюється реєстраційний номер коносаменту або транспортних накладних. В графі 14 експортної декларації від 11.07.2025 р. №230820250085651562 вказано транспортний документ №299053410, який декларантом до митного оформлення не надавався. Декларантом до митного оформлення надано коносамент від 14.07.2025 р. №CGS250701338. Вищевказане свідчить про наявність транспортного документу, що у порушення вимог ст.335 МК України, до митного оформлення не надавався. Відповідно до ч.2 ст.58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. Враховуючи зазначені в повідомленні митниці результати перевірки документів, наданих до митного оформлення оцінюваної партії товару за ЕМД від 23.09.2025 р. №25UA110110005768U4 (№UA110110/2025/005768), відмова декларанта від надання додаткових документів, ненадання документів у спростування виявлених невідповідностей, що унеможливлює перевірити числове значення вартості заявленого товару; відсутність документального підтвердження повноти включення складових митної вартості; не включення витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до порту – місця ввезення на митну територію України; невірно розраховану митну вартість, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не може бути застосований відповідно п.2. ст.58, п.6 ст.54 МК України. Митна вартість, визначена митницею, згідно з положеннями статті 64 МК України, ґрунтується на ціновій інформації відповідно до наявної у митного органу інформації щодо вартості оцінюваних товарів. В інформаційних ресурсах митниці наявна інформація про митне оформлення товару за кодом згідно УКТЗЕД 7013491000 «посуд столовий (крім посудин для пиття) або кухонний, крім виробленого із склокераміки, із зміцненого скла…», країна походження та відправлення – Китай, комерційні умови поставки – FOB NANJING, оформлений ТОВ "РОСТІМ АГРО" за резервним методом визначення митної вартості та випущеного у вільний обіг у наближений час за ЕМД від 13.07.2025 р. №25UA100440621350U0 (UA100440/2025/621350) (товар №2) за ціною – 2,02 дол.США/кг. З урахуванням вищезазначеного митна вартість товару №1 скоригована митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2-ґ - резервний метод, згідно з положеннями ст.64 МК України, та ґрунтується на раніше визнаній митним органом митній вартості товару, випущеного у вільний обіг за ЕМД від 13.07.2025 р. №25UA100440621350U0 (UA100440/2025/621350) (товар №2) за ціною – 2,02 дол.США/кг або 0,6029 дол.США за штуку. У зв`язку з неможливістю застосування митної вартості, заявленої декларантом, з урахуванням вищезазначеного прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 23.09.2025 р. №UA110110/2025/000034/2. Відповідно до статті 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право на випуск у вільний обіг товарів.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно із ч.ч.1, 2 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Відповідно до частин 1, 2 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Згідно із ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Частина 2 статті 53 МК України містить вичерпний перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. До них відносяться: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
З аналізу частин першої та другої статті 53 МК України слідує, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 МК України, у частині третій якої встановлено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15 лютого 2011 року "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур", якими запроваджено стандартні правила, а саме на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.
Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 МК України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності, гласності та прозорості.
За правилами ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Таким чином, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
З наведеним висновком кореспондуються положення п.2 ч.5 ст.54 МК України, за змістом якої відповідач має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості лише у випадках, встановлених цим Кодексом.
Статтею 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.
Відповідно до ч.3 ст.54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування, відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Частиною 6 статті 54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
За приписами ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Згідно із ч.1 ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Відповідно до частин 2 - 8 статті 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу, відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості, згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів, згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Згідно із ч.2 ст.58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Частиною 7 статті 54 МК України передбачено, що у разі, якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Також за приписами частин першої, другої статті 64 МК України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.
Системний аналіз вказаних положень Митного кодексу України дає підстави для висновку, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів. У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).
Згідно із частиною шостою статті 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Таким чином, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 27.06.2019 в адміністративній справі №803/667/17.
Отже, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Тягар доведення неправильності заявленої митної вартості лежить на митному органі.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
В свою чергу, відсутність в рішенні про коригування митної вартості товарів інформації з належним обґрунтуванням того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.
Таке правозастосування узгоджується з висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 31.03.2015 р. у справі №21-127а15, який має враховуватись при застосуванні норм права у подібних правовідносинах.
Так, в графі 33 наведено такі підстави прийняття 02.09.2025 №25UA110110005295U4 рішення про коригування митної вартості: 
- у розрахунку до ЕМД відсутні відомості щодо витрат на вивантаження товару з морського судна у порту призначення, портові збори та інші. До митного контролю не надано документи відповідно до договорів: страхові документи, акти виконаних робіт. Вартість та послуги не виражені документально та не підтверджені;
- надані до митного контролю рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 21.08.2025 № К67, від 21.08.2025 № ТП67/1, від 21.08.2025 № ТП67/2, від 21.08.2025 №ТП67/3, від 25.08.2025 №ТП67/4, від 25.08.2025 №ТП67/5 не містять посилання на договір відповідно до якого були виставлені;
- крім того, заявка від 04.06.2025 №7 під кодом 4203 не містить даних щодо вартості послуг з перевезення, відомостей щодо ваги товару. Рахунок від 21.08.2025 № ТП67/1 не містить маршрут перевезення. Рахунок 21.08.2025 №ТП67/2 містить інформацію «логістичні послуги». В поданих до митного оформлення документах не виділено витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до порту або іншого місця ввезення на митну територію України відповідно до статті 58 МК України.
Щодо доводів відповідача проте, що у розрахунку до ЕМД відсутні відомості щодо витрат на вивантаження товару з морського судна у порт призначення, портові збори та інші. До митного контролю не надано документи відповідно до договорів: страхові документи, акти виконаних робіт. Вартість та послуги не виражені документально та не підтверджені.
Так, відповідачем, в оспорюваному рішенні, було повідомлено позивача про те, що у поданих до митного оформлення документах було виявлено відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме: у розрахунку до ЕМД відсутні відомості щодо витрат на вивантаження товару з морського судна у порту призначення, портові збори та інші.
Щодо доводів митного органу про ненадання документів, що підтверджують сплату транспортно-експедиційних послуг, відомостей про вартість транспортування товарів до ввезення на митну території України, документів що підтверджують витрати на навантаження, вивантаження, суд зазначає таке.
Декларантом при поданні електронної митної декларації було надано до митного органу наступні документи для підтвердження транспортної складової митної вартості товару: договір транспортно-експедиторського обслуговування №26.06.23-БДМ від 25.06.2023; рахунок на сплату транспортно-експедиторського обслуговування за межами України №23070076 від 20.07.2023 та довідка про транспортні витрати №19/02/2024-13М3 від 19.02.2024.
Так, суд зазначає, що умовами договору транспортного експедирування №26.06.23-БДМ від 26.06.2023 року сторони угоди погодили, що для виконання узгодженої заявки клієнта експедитор має право залучати третіх осіб та здійснювати їх самостійний добір, а саме: перевізників, агентів, інших третіх осіб виходячи із доцільності та необхідності, та укладати правочини з такими третіми особами від свого імені.
Дослідивши вказані вище докази суд встановив, що задекларована позивачем вартість товару відповідала даним зазначеним у митній декларації та доданим до матеріалів справи інвойсом, платіжними дорученнями про перерахування коштів. Достовірність вказаних документів обґрунтованих сумнівів не викликає.
З приводу зазначеного Південно-Східною митницею щодо ненадання декларантом страхових документів, акта виконаних робіт, на підставі якого здійснюється оплата товару, а також платіжних документів, що підтверджують факт оплати заявленої вартості перевезення, суд зазначає на таке. 
Щодо страхування вантажу - відповідно до Інкотермс-2010 існують лише два види умов поставки, які передбачають обов`язкове страхування, а саме поставки за умовами CIP та CIF. При цьому, обов`язкове страхування здійснюється при перевезенні товару морським транспортом (фрахт). Відповідно, страхування товару під час перевезення товару автомобільним транспортом до кордону України не є обов`язковим, а тому при такій поставці сторони контракту самі вирішують чи бажають вони здійснити страхування та в якій мірі.
Поставка товару на умовах CFR не передбачає обов`язкового страхування товару, тому посилання контролюючого органу, як на підставу для невизнання заявленої позивачем вартості імпортованого товару, на ненадання страхових документів, суд не може взяти до уваги судом з огляду на те, що позивачем таке страхування не повинно було здійснюватися.
Згідно із п.5.4 договору транспортно-експедиторського обслуговування № 26/06/23-БДМ від 25.06.2023 року Клієнт здійснює оплату послуг Експедитора протягом 10 днів з моменту вивантаження вантажу у пункті призначення Вантажоодержувача/Клієнта. Згідно із заявкою на перевезення вантажу №34339 від 15.02.2024 року адресою доставки вантажу є: м.Дніпро, вул.Базова, 4Б. Тобто на момент митного оформлення виконання заявки на транспортування вантажу експедитором не було завершено, а отже декларантом не повинен був надаватися акт виконаних робіт по перевезенню вантажу. Оскільки на момент митного оформлення строк оплати транспортно-експедиційних послуг не настав, відсутні були і підстави для витребування відповідних платіжних документів митним органом.
За вказаних обставин суд відхиляє доводи відповідача щодо не підтвердження витрат на транспортування товару з огляду на відсутність необхідності обов`язкового страхування товару під час надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення вантажу.
Разом з тим, як вбачається зі змісту графи 44 ЕМД №25UA110110002020U1 від 04.04.2025 р., позивачем було надано митному органу всі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості ввезеного товару, вичерпний перелік яких визначено у ч.2 ст.53 МК України, при цьому, митним органом не вказано яким саме чином вищезазначені виявлені розбіжності впливають на визначення числових значень складової митної вартості товару, з урахуванням надання для митного оформлення товару всіх встановлених законодавством необхідних документів.
Зазначення ж відповідачем у спірних рішеннях про коригування митної вартості товару про те, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності не можна вважати належним обґрунтуванням правомірності коригування митної вартості товарів та подальшої відмови у митному оформленні товарів відповідно до вимог п.2 ч.4 ст.54 МК України.
З цього приводу Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 20.10.2011р. у справі Рисовський проти України у п.70, п.71 якого Суд підкреслив особливу важливість принципу належного урядування, який, зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. Суд зазначив, що на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України.
Крім того, Резолюцією Комітету Міністрів Європи 77 (31) від 28.09.1977 Про захист особи відносно актів адміністративних органів урядам держав-членів рекомендовано керуватися у своєму праві й адміністративній практиці принципами, які наводяться у додатку до резолюції. Ці принципи застосовуються для захисту осіб, як фізичних, так і юридичних, в адміністративних процедурах відносно будь-яких індивідуальних заходів або рішень, які були прийняті в ході здійснення публічної влади і які за своїм характером безпосередньо впливають на їхні права, свободи або інтереси (адміністративні акти).
Такими принципами, згідно з додатком до Резолюції, зокрема, є:
- право бути вислуханим, що означає, що щодо будь-якого адміністративного акта, який за своїм характером може несприятливо впливати на права, свободи або інтереси особи, така особа може пред`явити факти й аргументи та, у відповідних випадках, докази, що будуть враховані адміністративним органом;
- виклад мотивів, що означає, що якщо адміністративний акт є таким, що за своїм характером несприятливо впливає на права, свободи або інтереси особи, така особа отримує інформацію про мотиви, на яких він ґрунтується. Інформація про мотиви зазначається в акті або передається відповідній особі, за її запитом, у письмовій формі протягом розумного строку.
Перелічені принципи частково імплементовані у нормах Митного кодексу України, які передбачають проведення консультацій між митним органом та декларантом, вимогами цього кодексу щодо належного мотивування при витребуванні додаткових документів під час контролю правильності визначення митної вартості, щодо вичерпного роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів.
Втім, обставини даної справи свідчать про відсутність практичної реалізації вказаних принципів в діяльності відповідача.
Відповідна правова позиція узгоджується і з позицією Верховного Суду, яка висловлена у його постанові від 12.04.2018 р. у справі №820/2014/17 (адміністративне провадження №К/9901/448/17).
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частина 2 статті 77 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
Проте, відповідачем не було надано суду доказів та не наведено жодних підстав щодо правомірності не зазначення в оспорюваних рішеннях обґрунтованих сумнівів, які б перешкоджали митниці визначити митну вартість товару за заявленою позивачем ціною договору з урахуванням аналізу наданих документів та наведених норм митного законодавства.
Судом критично надається оцінка доводам відповідача про те, що надані до митного контролю рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 21.08.2025 № К67, від 21.08.2025 № ТП67/1, від 21.08.2025 № ТП67/2, від 21.08.2025 №ТП67/3, від 25.08.2025 №ТП67/4, від 25.08.2025 №ТП67/5 не містять посилання на договір відповідно до якого були виставлені. Крім того заявка від 04.06.2025 №7 під кодом 4203 не містить даних щодо вартості послуг з перевезення, відомостей щодо ваги товару. Рахунок від 21.08.2025 №ТП67/1 не містить маршрут перевезення. Рахунок 21.08.2025 №ТП67/2 містить інформацію «логістичні послуги». В поданих до митного оформлення документах не виділено витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до порту або іншого місця ввезення на митну територію України відповідно до ст.58 МК України, оскільки наявні в матеріалах справи, подані митному органу документи щодо транспортно-експедиторських послуг місять всю необхідну інформацію щодо визначенням вартості перевезення вантажу до кордону з Україною та після перетину кордону по території України, та не містять розбіжностей. 
При цьому, за правовим висновком Верховного Суду у постанові від 31.05.2019 у справі №804/16553/14, оскільки Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.
Так, в графі 33 наведено такі підстави прийняття 23.09.2025 р. №UA110110/2025/000034/2 рішення про коригування митної вартості: 
- Відповідно до розділу ІІ наказу Державної митної служби України від 01.07.2021 №476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України», робота посадових осіб з аналізу, виявлення та оцінки ризиків здійснюється, зокрема: 2.2.12. шляхом вивчення характеристик товарів, які впливають на рівень їх митної вартості; 2.2.14. порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено. Пунктом 4.2 контракту від 07.08.2017 № 1 визначено, що товар має відповідати угоді про якість, проте даний документ щодо якості товару до митного оформлення не надано.
- Відповідно до положень ч.2 ст.53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, у тому числі, якщо рахунок сплачено – банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару та за наявності – інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. Відповідно до пункту 2.2 Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів і змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України, затвердженого Постановою Правління НБУ від 28.07.2008 №216 «Про затвердження Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів і змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України», платник заповнює реквізит «Призначення платежу» в іноземній валюті або банківських металах таким чином, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування бенефіціару коштів в іноземній валюті або банківських металів. Згідно із розділом 1 контракту від 07.08.2017 № 1 ціна товару узгоджується сторонами у проформі-інвойсах. Згідно із розділом 2 контракту від 07.08.2017 № 1 умовами оплати сторони визначили 100% передплату на підставі проформи-інвойсу. Загальна вартість товару за оцінюваною партією товару згідно наданих до митного оформлення рахунків-проформ від 26.02.2025 №10321380, №10321381 становить 52900,14 дол.США, в той час, як сума платежу відповідно до наданих до митного оформлення платіжних документів від 25.06.2025 №250625/001670665, №250625/001670666, в яких у графі 70 присутнє посилання на вищезазначені рахунки-проформи становить 26 450,08 дол.США. Зазначені розбіжності в числових значеннях, що містяться у документах та заявлених даних не дають можливості однозначно ідентифікувати документальне підтвердження здійсненої оплати за товар. Таким чином, відсутнє підтвердження здійснення 100% оплати за товар. До митного оформлення також надані інші платіжні документи від 10.09.2025 №250910/001742699, №250910/001742748, які містять в графі 70 посилання на поданні до митного оформлення рахунки-фактури від 11.07.2025 №19341273, №19341274, згідно яких було здійснено оплату в розмірі 26 450,06 дол.США, що не співпадає з заявленою сумою в ЕМД стосовно партії товару. Згідно вищезазначених поданих до митного оформлення рахунків-фактур та графи 22 ЕМД вартість партії товару – 52 900,14 дол.США, що свідчить про розбіжності в числових значеннях в наданих до митного оформлення документах стосовно фактурної вартості товару. Вищезазначене унеможливлює здійснити перевірку фактурної вартості товару.
- Відповідно до відомостей, що містяться у наданих до митного оформлення документах, поставка оцінюваного товару здійснюється на комерційних умовах поставки FOB NANJING. Відповідно до офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів (Інкотермс), термін FOB означає наступне: FOB (Free On Board (... named port of shipment) Франко борт (... назва порту відвантаження) Термін "Франко борт" означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорту. Даний термін може застосовуватися тільки під час перевезення товару морським або внутрішнім водним транспортом. Якщо сторони не збираються поставити товар через поручні судна, слід застосовувати термін FCA. Згідно із ч.10 ст.58 МК України, при визначенні митної вартості товарів до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до порту або іншого місця ввезення на митну територію України та витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до порту або іншого місця ввезення на митну територію України. Правилами заповнення декларації митної вартості (далі – Правила), затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 18.06.2012 за №984/21296 встановлено, що для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. З метою підтвердження заявленого рівня транспортної складової декларантом надано: договір транспортно-експедиторського обслуговування від 07.12.2015 №0712СТ-MT, укладений між ТОВ «Стратера» (клієнт) та ТОВ «Морімото Транс» (експедитор); договір про надання послуг з транспортного експедирування від 06.04.2025 №00006, укладений між ТОВ «Морімото Транс» та ФОП ОСОБА_1 ; договір на надання послуг з перевезень вантажів автомобільним транспортом від 15.09.2025 №215/09/25, укладений між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 ; договір на надання послуг з перевезень вантажів автомобільним транспортом від 15.09.2025 №215/09/25/1, укладений між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «АТП-2004; рахунки від 11.09.2025 №К73, №ТП73/1, №ТП73/2; від 15.09.2025 №ТП73/3, №ТП73/4; платіжні інструкції від 11.09.2025 №14864, №14865, №14866 та від 15.09.2025 №15013, №15014; довідки від 15.09.2025 №73-1, №73-2; заявка від 24.06.2025 №10. Відповідно до рахунку від 11.09.2025 №К73 визначені наступні витрати: винагорода експедитора – 5 000 грн. Відповідно до рахунку від 11.09.2025 №ТП73/1 визначені наступні витрати: компенсація витрат з перевезення вантажу за межами державного кордону України (фрахт на користь судноплавної лінії) без ПДВ – 220 905,97 грн. Відповідно до рахунку від 11.09.2025 №ТП73/2 визначені наступні витрати: компенсація витрат з логістичних послуг – 70 400 грн. Відповідно до рахунку від 15.09.2025 №ТП73/3 визначені наступні витрати: транспортні послуги за маршрутом м. Gdansk (Poland) – м/п Ягодин – 23306,40 грн; транспортні послуги за маршрутом м/п Ягодин – м.Дніпро – 36693,60 грн. Відповідно до рахунку від 15.09.2025 №ТП73/4 визначені наступні витрати: транспортні послуги за маршрутом м. Gdansk (Poland) – м/п Ягодин – 23 306,40 грн; транспортні послуги за маршрутом м/п Ягодин – м.Дніпро – 36 693,60 грн. У рахунках вказана вартість послуг з транспортування вантажу у контейнерах №MRSU6484995 №FCIU4258349 за коносаментом №CGS250701338, при цьому рахунки від 11.09.2025 №К73; № ТП73/1; № ТП73/2 не містять відомостей щодо маршруту та території надання послуг. Згідно із відомостями ЕМД та коносаменту від 14.07.2025 №CGS2507013388 поставку оцінюваної партії товару здійснено з порту NANJING, CHINA до порту Gdansk, Poland. У рахунках від 04.09.2025 №К72; №ТП72/1; № ТП72/2 та рахунок від 10.09.2025 №ТП72/3 відсутні відомості щодо вартості понесених витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів у порту Gdansk, Poland. У довідках від 15.09.2025 №73-1, №73-2 вказано, що у логістичні послуги 70400 грн включаються витрати на перевантаження вантажу, зберігання вантажу, оформлення документів. Довідка про транспортні витрати не передбачена договором на перевезення та не відповідає вимогам наказу від 24.05.2012 №599. Наведені відомості у довідці щодо логістичних витрат не кореспондуються з відомостями рахунку від 11.09.2025 №ТП73/2. Опрацювавши вищезазначені документи, перевіривши числове значення витрат на транспортування, вивантаження, обробку, винагороду експедитора встановлено, що сума вищезазначених витрат становить – 342 918,77 грн. Проте декларантом до ціни товару були додані витрати на транспортування у сумі – 342 618,77 грн, що на 300 грн менше чим вказано у вищезазначених документах. Вищезазначене дає підстави вважати, що декларантом не враховано всі витрати, які були понесені покупцем для доставки товару та визначені ст.58 МК України, в повному обсязі та в тому, що митна вартість розрахована декларантом не вірно. Згідно маніфесту Головного митного управління КНР №52 2008 року, в графі 14 митної декларації заповнюється реєстраційний номер коносаменту або транспортних накладних. В графі 14 експортної декларації від 11.07.2025 №230820250085651562 вказано транспортний документ №299053410, який декларантом до митного оформлення не надавався. Декларантом до митного оформлення надано коносамент від 14.07.2025 №CGS250701338.
Щодо ненадання документу позивачем щодо якості товару до митного оформлення.
Як встановлено ч.2 ст.53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Так, твердження відповідача щодо документи якості товару є необґрунтованими та безпідставними, оскільки відповідно до ч.2 ст.53 МК України такі документи не відноситься до документів, що підтверджують числові значення митної вартості, а лише може вимагатись та досліджуватись (за наявності) митним органом у разі, якщо документи, передбачені ч.2 ст.53 МК України мають розбіжності, ознаки підробки або всієї інформації.
Щодо посилань відповідача на те, що відповідно до пункту 2.2 Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів і змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України, затвердженого Постановою Правління НБУ від 28.07.2008 №216 «Про затвердження Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів і змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України», платник заповнює реквізит «Призначення платежу» в іноземній валюті або банківських металах таким чином, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування бенефіціару коштів в іноземній валюті або банківських металів.
За правилами 15 Положення № 216 від 28.07.2008 затвердженого постановою Правління Національного банку України, платник заповнює реквізит «Призначення платежу» платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах таким чином, щоб надавати повну інформацію про платіжну операцію та документи, на підставі яких вона здійснюється. Повноту інформації забезпечує платник з урахуванням вимог законодавства України. При цьому, чинним законодавством України не встановлено обов`язку здійснювати посилання в платіжному документі на комерційний інвойс. Тому, сама по собі відсутність у вказаному платіжному документі посилання на комерційний інвойс, за умови наявності вказівки на контракт згідно комерційного інвойсу, який оплачується та має посилання на Контракт, не є підставою для висновку щодо недостовірності наданої позивачем інформації про митну вартість товару, а у сукупності з іншими документами, що стосуються поставки оцінюваного товару, дозволяють ідентифікувати платіж з оцінюваним товаром.
Аналогічний правовий висновок, викладений Верховним Судом у постанові від 22.08.2019 у справі №810/2784/18.
Крім того, у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. В свою чергу, умови термінів та розміри оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги під час контролю за митною вартістю, а тому суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.
Аналогічна позиція наведена у постанові Верховного Суду від 12.03.2019 року по справі №803/3649/15.
Отже, надані митному органу документи є достатніми для підтвердження митної вартості товару, а наведені відповідачем обставини щодо змісту платіжного свіфта не свідчать про неможливість його врахування при визначенні числового значення митної вартості яка зазначена декларантом для митного оформлення товару.
Згідно із пунктами 5, 6 частини десятої статті 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
Згідно інформації товаросупровідних документів оцінюваний товар постачається на комерційних умовах FOB NINGBO (Китай).
Відповідно до Інкотермс 2020 умови поставки FOB (… named port of shipment) англ. Free On Board, або Франко борт (… назва порту відвантаження) означають, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміну FOB на продавця покладається обов`язок з митного очищення товару для експорту.
Тобто за умовами терміну FOB на продавця покладаються обов`язки з митного очищення товару для експорту і всі витрати до перетину товаром поручнів борта судна в порту країни-експортера, а також витрати із завантаження товарів на судно. До складових митної вартості товару належать б фактурна вартість товару, фрахт судна. При цьому, термін FOB не покладає на покупця обов`язку здійснювати обов`язкове страхування товару, це його право.
Верховний Суд у постанові від 31.05.2019 по справі №804/16553/14 зробив висновок, що у разі, якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.
Згідно з частиною десятою статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати, понесені покупцем: комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.
З метою підтвердження заявленого рівня транспортної складової декларантом надано: договір транспортно-експедиторського обслуговування від 07.12.2015 №0712СТ-MT, укладений між ТОВ «Стратера» (клієнт) та ТОВ «Морімото Транс» (експедитор); договір про надання послуг з транспортного експедирування від 06.04.2025 №00006, укладений між ТОВ «Морімото Транс» та ФОП ОСОБА_1 ; договір на надання послуг з перевезень вантажів автомобільним транспортом від 15.09.2025 №215/09/25, укладений між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 ; договір на надання послуг з перевезень вантажів автомобільним транспортом від 15.09.2025 №215/09/25/1, укладений між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «АТП-2004; рахунки від 11.09.2025 №К73, №ТП73/1, №ТП73/2; від 15.09.2025 №ТП73/3, №ТП73/4; платіжні інструкції від 11.09.2025 №14864, №14865, №14866 та від 15.09.2025 №15013, №15014; довідки від 15.09.2025 №73-1, №73-2; заявка від 24.06.2025 №10.
Надання вказаних документів також не заперечується й відповідачем.
Як вже зазначалося судом, за Правилами Інкотермс FОВ у порту відвантаження продавець зобов`язаний за свій рахунок здійснити завантаження товару на борт зазначеного покупцем судна в узгоджену дату або в межах обумовленого терміну в названому порту відвантаження відповідно до звичаїв порту, а також виконати митні формальності, необхідні для вивозу. Покупець повинен за свій рахунок зафрахтувати судно і своєчасно сповістити продавця про терміни, умови та місце навантаження, назву, часу прибуття судна.
Ціна FОВ (FОВ price) означає, що контрактна ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також суму вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) у порт призначення. Згідно базису поставки FOB Інкотермс продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорту.
Вказаний термін може застосовуватись лише під час перевезення товару морським або внутрішнім водним транспортом.
Таким чином, ціна FOB складається з: закупівельної ціни товару; упаковки, маркування; отримання ліцензій та дозволів; держмита та інших митних зборів, податків (імпортні та експортні); витрат на транспортування в порт відправлення; завантаження та розміщення товару на кораблі.
Суд звертає увагу, що за умовами поставки портом відправлення є місто NINGBO (Китай), а тому вартість понесених витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів у порту відправлення є такою, що вже включеною до ціни товару, що передбачають умови терміну FOB (Інкотермс 2020).
Так, з порту міста NINGBO (Китай) товар прибув до порту міста Гданськ (Gdansk/Poland).
Рахунок ТОВ «МОРІМОТО ТРАНС» від 11.09.2025 №К73 виставлено ТОВ «СТРАТЕРА» на послугу «винагорода експедитора» у розмірі 5 000 грн. 
Рахунок ТОВ «МОРІМОТО ТРАНС» від 11.09.2025 №ТП73 виставлено ТОВ «СТРАТЕРА» на послугу «компенсація витрат з перевезення вантажу за межами державного кордону України (фрахт на користь судноплавної лінії) без ПДВ» у розмірі 220 905,97 грн.
Рахунок ТОВ «МОРІМОТО ТРАНС» від 11.09.2025 №ТП73/2 виставлено ТОВ «СТРАТЕРА» на послугу «компенсація витрат з логістичних послуг» у розмірі 70 400 грн.
З порту міста Гданськ(Gdansk/Poland) товар прибув до митного посту Ягодин (Україна).
Рахунок ТОВ «МОРІМОТО ТРАНС» №ТП73/3 від 15.09.2025 виставлено ТОВ «СТРАТЕРА» на послугу, зокрема, «компенсація витрат з транспортних послуг по маршруту Gdansk (Poland) м/п Ягодин (Україна) (відстань 625 км)» у розмірі 23 306,40 грн. 
З митного посту Ягодин (Україна) товар прибув до міста Дніпро.
Рахунок ТОВ «МОРІМОТО ТРАНС» №ТП73/3 від 15.09.2025 виставлено ТОВ «СТРАТЕРА» на послугу, зокрема, «компенсація витрат з транспортно-експедиційних послуг територією України за маршрутом м/п Ягодин (Україна) - м.Дніпро (Україна) (відстань 984 км)» у розмірі 36693,60 грн.
Отже, витрати пов`язані із з транспортуванням вантажу (товару) до міста Дніпро повинні бути належним чином підтверджені та включені до ціни товару, у зв`язку з чим, враховуючи доводи митного органу, суд вважає за необхідне встановити відомості щодо: 1) маршруту та території надання послуг за для визначення обсягу наданих послуг; 2) щодо можливості визначення вартості понесених витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів у порту міста Гданськ (Gdansk/Poland); а також перевезення Товару з порту міста Гданськ (Gdansk/Poland) до міста Дніпро.
Є безпідставними та відхиляються судом аргументи відповідача про те, що згідно розділу 1 контракту від 07.08.2017 № 1 ціна товару узгоджується сторонами у проформі-інвойсах. Відповідно до розділу 2 контракту від 07.08.2017 № 1 умовами оплати сторони визначили 100% передплату на підставі проформи-інвойсу. Загальна вартість товару за оцінюваною партією товару згідно наданих до митного оформлення рахунків-проформ від 26.02.2025 №10321380, №10321381 становить 52900,14 дол.США, в той час, як сума платежу відповідно до наданих до митного оформлення платіжних документів від 25.06.2025 №250625/001670665, №250625/001670666, в яких у графі 70 присутнє посилання на вищезазначені рахунки-проформи становить 26 450,08 дол.США. Зазначені розбіжності в числових значеннях, що містяться у документах та заявлених даних не дають можливості однозначно ідентифікувати документальне підтвердження здійсненої оплати за товар. Таким чином, відсутнє підтвердження здійснення 100% оплати за товар. До митного оформлення також надані інші платіжні документи від 10.09.2025 №250910/001742699, №250910/001742748, які містять в графі 70 посилання на поданні до митного оформлення рахунки-фактури від 11.07.2025 №19341273, №19341274, згідно яких було здійснено оплату в розмірі 26 450,06 дол.США, що не співпадає із заявленою сумою в ЕМД стосовно партії товару. Згідно вищезазначених поданих до митного оформлення рахунків-фактур та графи 22 ЕМД вартість партії товару – 52 900,14 дол.США, що свідчить про розбіжності в числових значеннях в наданих до митного оформлення документах стосовно фактурної вартості товару. Вищезазначене унеможливлює здійснити перевірку фактурної вартості товару.
Проформа - інвойс (Proforma invoice) - це документ, у якому зазначається обов`язок продавця товарів (виконавця послуг) поставити товари (надати послуги) покупцю за наперед обговореною ціною. По суті, це попередній рахунок на оплату, і він не підтверджує факт відвантаження товару, надання послуг. Ціна послуг та перелік товарів у цьому виді інвойса не є остаточними та можуть змінитися в процесі узгодження остаточного замовлення.
Вищевказані документи були надані декларантом до митного оформлення, а також зазначені документи кореспондуються один з одним та в своїй сукупності не мають жодних розбіжностей.
Слід зазначити, що виконання чи не виконання умов зовнішньоекономічного договору виходить з договірних правовідносин між позивачем, як покупцем, та продавцем.
В свою чергу, Південна-Східна митниця не є тим органом, на якого законодавством покладено обов`язок здійснювати контроль за виконанням цивільно-правових угод. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23.10.2018 року у справі № 815/137/17.
До того ж, обставини здійснення платежу можуть свідчити про виконання (неналежне виконання) покупцем умов зовнішньоекономічного договору. Разом з цим, вони не повинні сприйматись як безумовне свідчення про наявність розбіжностей чи неповноти документів, доданих до митної декларації. Суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість.
Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у постанові від 22.08.2019 року у справі № 810/2784/18.
Крім того, у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. В свою чергу, умови термінів та розміри оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги під час контролю за митною вартістю, а тому суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.
Аналогічна позиція наведена у постанові Верховного Суду від 12.03.2019 року по справі №803/3649/15.
Суд зазначає, що зазначені відповідачем зауваження жодним чином не впливають на заявлену митну вартість товарів, а тому не можуть бути підставою як для витребування додаткових документів так і для коригування митної вартості товарів. Саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.
Суд також не бере до уваги посилання відповідача на неподання декларантом додаткових документів, оскільки в даному випадку їх відсутність не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Інші підстави, зазначені у спірних рішеннях про коригування митної вартості суд не бере до уваги, оскільки такі підстави не передбачені частинами 2 - 4 статті 53 МК України.
Надані до митного оформлення за ЕМД документи дають можливість чітко встановити вартість заявлених товарів. Відсутні будь-які розбіжності та невідповідності у визначенні числових значень митної вартості заявлених до митного оформлення товарів.
Суд також зазначає, що розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.
Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування. Між тим, оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів такої інформації не містять, що не дає підстав вважати їх обґрунтованими та мотивованими у контексті положень пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України.
Наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.
Автоматизована система аналізу та управління ризиками з об`єктивних причин не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.
Верховним Судом у постанові від 04.09.2018 року у справі № 818/1186/17 зазначено, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.
Відповідно до позиції Верховного Суду у постанові від 27.07.2018 року у справі №809/1174/17, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію, яка використовувалася митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Так, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім визначення джерела інформації, яка взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.
Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 року у справі №825/648/17.
З огляду на вищезазначене, зауваження митного органу до наданих на підтвердження заявленої митної вартості товарів документів, що викладені у спірних рішеннях про коригування митної вартості товарів, суд вважає необґрунтованими, оскільки їх не можна віднести до таких, які можуть слугувати підставою для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту), адже вказані обставини не впливають на формування митної вартості товару.
У зв`язку з наведеним суд вважає, що доводи, які зазначені відповідачем у рішеннях про коригування митної вартості, не є підставою для витребування додаткових документів у декларанта та для коригування заявленої ним митної вартості товару, оскільки в документах відсутні розбіжності, або явні ознаки підробки. Відповідач не надав суду доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. А надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари.
Таким чином, суд дійшов висновку, що у відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.
Суд також звертає увагу, що факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування відповідачем, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не можуть слугувати підставою для відмови в митному оформленні товару.
Законом чітко встановлено умови, за наявності яких, у відповідача виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів та відмова у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю товарів.
Такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.
На думку законодавця, сумніви є обґрунтованими, якщо документи: містять розбіжності; наявні ознаки підробки; не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відтак, приписи закону зобов`язують відповідача зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, відповідач повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Натомість, відповідач не підтвердив належними та допустимими доказами, а також аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.
Тобто, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем.
Окрім того, судом враховується і те, що саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 13.08.2020 у справі № 815/3451/16, від 12.06.2020 у справі №826/4434/16, від 10.10.2019 у справі №809/1469/16, які є обов`язковими для врахування адміністративним судом за приписами ч.5 ст.242 КАС України.
Відтак, суд визнає необґрунтованими доводи відповідача про не підтвердження числового значення митної вартості, визначеної за основним методом визначення митної вартості, що відповідно до приписів МК України є підставою для коригування заявленої декларантом митної вартості.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За таких обставин, суд доходить до висновку що при винесенні рішень про коригування митної вартості товарів від 02.09.2025 р. №UA110110/2025/000031/2 та від 23.09.2025 р. №UA110110/2025/000034/2. відповідач діяв не в порядку та не у спосіб, передбачені чинним законодавством з викладених вище підстав, що є підставою для задоволення позову.
Щодо сплаченого позивачем судового збору за подання позову, суд зазначає наступне.
Частиною 1 ст.139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви у розмірі 10 238,41 грн.
Відтак, відповідно до положень ч.1 ст.139 КАС України, суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму сплаченого судового збору розмірі 10238,41 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву - задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 02.09.2025 р. №UA110110/2025/000031/2 та від 23.09.2025 р. № UA110110/2025/000034/2, прийняті Південно-Східною митницею.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Південно-Східної митниці (49038, м.Дніпро, вул.Ольги княгині, 22; код ЄДРПОУ 43971371) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРАТЕРА" (49000, місто Дніпро, просп. Гагаріна, буд.111А, код ЄДРПОУ 40134110) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 10 238,41 грн. 
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

Суддя К.С. Кучма