Провадження № 2/641/730/2026 	Справа № 641/8022/25 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
25 лютого 2026 року м. Харків
Слобідський районний суд міста Харкова у складі: 
головуючого – судді Курганникової О.А.,
за участі секретаря судового засідання - Юрченко Д.Ю.,
представника відповідача – адвоката Бєлоусова С.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, інфляційних витрат та 3% річних.
встановив:
21.10.2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просила:
- стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 25% частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 01.01.2022 року і до повноліття дитини;
- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , інфляційні витрати у сумі 38 955,31 грн., та 3% річних у сумі 7495.80 грн.
Позов обґрунтовує тим, що, 17.03.2018 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_3 . З січня 2022 року позивач разом з дитиною мешкає окремо від відповідача. Аліменти відповідачем не сплачувались з 01.01.2002 року в повному обсязі, що призвело до накопичення заборгованості.
Ухвалою Слобідського районного суду м. Харкова від 27.10.2025 року відкрито провадження у справі справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
23.02.2026 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив призначити аліменти на утримання неповнолітнього сина 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 25% частки з усіх видів заробітку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 починаючи з дати ухвалення відповідного рішення суду до повноліття дитини. В стягненні з ОСОБА_2 суми в розмірі 113 098 грн.(борг в сумі - 66 648,00грн., інфляційних витрат в сумі - 38 955,31грн., 3% річних в сумі - 7495,80 грн. ) відмовити в повному обсязі за безпідставністю.
Позивачка у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позов підтримала, просила задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю,за участю його представника.
Представник відповідача адвокат Бєлоусов С.Г. у судовому засіданні надав аналогічні пояснення, які були зазначені у відзові на позовну заяву. Також зазначив, що відповідач працює, отримує заробітну плату, інших утриманців не має, не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, заслухавши представника відповідача, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 17 березня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (прізвище до шлюбу ОСОБА_5 ) було укладено шлюб, що стверджується долученим до справи копією свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , що видане Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області , актовий запис 646 ( а.с.8).
Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 ,місце реєстрації: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №1155).
Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків.
У відповідності до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому такий обов`язок є особистим та рівним як щодо матері, так і до батька дитини.
За ст.181 СК України, у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов`язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом.
Згідно роз`яснень, які містяться в п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
З матеріалів справи вбачається, що дитина проживає з позивачкою та знаходяться на її матеріальному утриманні.
Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
За положеннями ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
При визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення (ст.182 СК України).
Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Враховуючи рівний обов`язок батьків щодо утримання дитини, а також виходячи з положень ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою ВР №789-XII від 27 лютого 1991р., яка визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) щомісяця , але не менш 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ,щомісячно починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, що відповідає вимогам ст.183 СК України.
Визначений судом розмір аліментів може бути згодом збільшений за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним Кодексом.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Щодо вимоги позивача про стягнення аліментів починаючи з 01.01.2022 року, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.ч.1,2 статті 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. 
Стягнення аліментів за час, що передує пред`явленню позову, є можливим у порядку виключення лише за наявності наступних умов: до моменту звернення з позовом до суду аліменти не стягувались; особа, яка вимагає аліментів, приймала заходи щодо одержання аліментів, але вони не були одержані у результаті ухилення особи, зобов`язаної сплачувати аліменти (відповідача), від їх сплати. Заходи, що вживав позивач щодо одержання аліментів можуть бути різноманітними, наприклад, він звертався до батьків відповідача з проханням вплинути на нього, щоб той платив аліменти на дитину або направляв йому листи з такої вимогою чи на адресу його місця роботи тощо). Ухилення може виражатися у тому, що зобов`язана особа - відповідач ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи) та інші подібні дії. 
Таким чином, ухилення від сплати аліментів є винною протиправною поведінкою, тобто це свідоме невиконання своїх обов`язків в умовах, коли позивач звертався до відповідача особисто або через суд з вимогою про сплату грошової суми, необхідної для утримання дитини. Присудження аліментів за минулий час являється правом, а не обов`язком суду, з позовом до якого звернувся позивач. Суд, виходячи із конкретних обставин справи, проаналізувавши усі надані докази, може присудити аліменти на утримання дитини за минулий час, у межах трирічного строку, або відмовити у задоволенні таких позовних вимог. 
Позивач просить суд стягнути аліменти з 01.01.2022 року, однак нею не надано до суду належних та допустимих доказів звернення до відповідача ОСОБА_2 з відповідною вимогою, а також доказів ігнорування відповідачем вимоги позивача про сплату аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому суд відмовляє позивачу у стягненні аліментів з 01.01.2022 року за необґрунтованістю вимоги.
Щодо вимоги позивача про стягнення інфляційних витрат та 3% річних, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Відомостей про заборгованість по аліментам за рішенням суду або за домовленістю між батьками у ОСОБА_2 матеріали справи не містять.
Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов`язання. За частиною 2 вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Грошові зобов`язання, відповідальність за які встановлена ст. 625 ЦК, передбачають, насамперед, договірні правовідносини.
У контексті ст.524,533-535,625 ЦК Українигрошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті чи в іноземній валюті), це таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Оскільки,ст.625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.
Статтею 625 ЦК України регулюються зобов`язальні правовідносини, тобто її дія поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. З рішення суду зобов`язальні правовідносини не виникають, так як вони виникають з актів цивільного законодавства, про що зазначено вст.11 ЦК, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність.
Крім того, передбаченаст.625 ЦК відповідальність не застосовується до правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством.
Правовідносини сторін по даній справі регулюються нормами Сімейного кодексу України, до яких положення ч. 2ст. 625 ЦК України не застосовуються.Сімейний кодекс України, який є спеціальним законом, чітко встановив відповідальність за несплату аліментів у вигляді пені (ст. 196 СК України).
За загальним правилом спеціальні норми права мають пріоритет над загальними нормами. Чинним законодавством України питання про нарахування при простроченні сплати аліментів врегульоване положеннями ст. 196 Сімейного кодексу України, яка є спеціальною нормою з цього приводу по відношенню до інших норм права, в тому числі і дост. 625 ЦК України. У вказаній нормі законодавцем чітко розмежовані наслідки прострочення сплати аліментів від наслідків прострочення оплати додаткових витрат на дитину. Зокрема, у разі прострочення сплати аліментів для боржника встановлена відповідальність у вигляді пені за кожен день прострочення. Натомість, у разі прострочення оплати додаткових витрат на дитину встановлена відповідальність у вигляді виплати заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також нарахування 3 % річних із простроченої суми. Таким чином із вказаної норми вбачається, що законодавець чітко розмежував негативні наслідки порушення строків сплати цих двох різних фінансових обов`язків батьків, і для кожного з них встановив відповідні фінансові санкції: при простроченні оплати додаткових витрат на дитину - сплачуються встановлений індекс інфляції за весь час прострочення а також три проценти річних із простроченої суми; при простроченні сплати аліментів - сплачується пеня у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Таким чином застосуванняст.625 ЦК України і нарахування штрафних фінансових санкцій у виді інфляційних втрат і 3% річних на суму заборгованості з оплати аліментів не відповідають вимогам спеціального законодавства. Крім того, в самій статті 625 ЦК України зазначена можливість її застосування лише у разі, якщо законом чи договором не передбачений інший розмір санкцій.
Отже, до даного виду зобов`язання, в разі його порушення, правило ст. 625 ЦК України не застосовується, а тому в задоволенні позову в цій частині належить відмовити, оскільки така вимога позивача є безпідставною.
Питання про судові витрати, суд вирішує відповідно до положень ст.141 ЦПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.180-183,191 Сімейного кодексу України, ст.ст.12,13,81,141,259,263-267,280-283,430 ЦПК України, суд, -
вирішив:
Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, інфляційних витрат та 3 % річних, задовольнити частково .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі однієї четвертої частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісяця, але не менш 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 жовтня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття
Рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів в межах суми виплат за один місяць підлягає негайному виконанню.
В задоволенні позову в іншій частині відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн.20 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКППНОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКППНОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .
Представник відповідача – адвокат Бєлоусов Сергій Геннадійович, діє на підставі ордера на надання правничої допомоги № 1891425 від 20.01.2026 року.
Повний текст рішення складено 26.02.2026.
Суддя О.А.Курганникова