Справа № 524/874/26
Провадження №2-а/524/25/26
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.02.2026 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Предоляк О.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 2 роти 2 БПП у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Стадника Станіслава Юрійовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського взводу № 2 роти 2 БПП у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Стадника С.Ю., Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування позову зазначає, що 21.01.2026 року поліцейським взводу № 2 роти 2 БПП у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Стадником С.Ю., винесено постанову серії ЕНА № 6543097, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.4 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в сумі 1700 грн.
Вважає вищевказану постанову по справі про адміністративне правопорушення незаконною та такою, що порушує її права та охоронювані законом інтереси, а тому просить її скасувати.
Ухвалою судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 13.02.2026 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, витребувано документи та запропоновано відповідачу подати відзив на позов та докази.
20.02.2026 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначено про незгоду з позовом з посиланням на факт вчинення позивачем правопорушення.
Від відповідача заперечення на відповідь на відзив не надійшли. 
Будь-які клопотання від сторін у справі до суду не надходили.
Суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази, приходить до наступних висновків.
Згідно із КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).
Судом встановлено, що постановою серії ЕНА № 6543097 від 21.01.2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 грн. Підставою винесення постанови стало те, що водій ОСОБА_1 21.01.2026 року о 13 год. 15 хв., керуючи транспортним засобом Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 , в м.Кременчуці по просп. Лесі Українки, 71 перевищив встановлені обмеження швидкості руху більше як на 50 км/год., а саме рухався зі швидкістю 103 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України. Швидкість руху вимірювалась приладом TruСam ТС 000344, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП.
За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.
Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.
Статтею 14 Закону № 3353 встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно вимог пп. «б» п.12.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6, 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.
Відповідно до п. 12.4 Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Частина 4 ст.122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
На підтвердження вчинення позивачем порушення п.12.4 ПДР відповідачем надано до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери поліцейського, а також фотографії та відеозапис, зроблені за допомогою приладу лазерного вимірювача швидкості TruCam LTІ 20/20 (серійний номер ТС 000344).
Як вбачається з фотознімку, здійсненому приладом TruСam ТС 000344, автомобіль позивача рухався зі швидкістю 103 км/год. Крім того, на вказаній фотографії зафіксовано місцезнаходження транспортного засобу з зазначенням географічних координат, а також номерний знак автомобіля НОМЕР_1 . Вказана обставина також підтверджується і відповідним відеозаписом з приладу TruCам, який долучений до відзиву.
Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/34200, виданого ДП "Укрметртестстандарт" лазерний вимірювач швидкості руху т/з TruCam LTI 20/20 № ТС 000344 відповідає вимогам технічної документації. Свідоцтво чинне до 24.06.2026 р.
Таким чином, лазерним вимірювачем швидкості TruCam серії ТС 000344 підтверджено перевищення позивачем швидкості руху транспортного засобу Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1  у населеному пункті більш як на п`ятдесят кілометрів на годину та вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 122 КУпАП.
Згідно Переліку засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року № 437, вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM фірми Laser Technology, Inc., США, (номер за Державним реєстром засобів вимірювальної техніки) У3197-12 міжповірочний інтервал становить 1 рік.
Крім того, можливість використання виробу "TruCAM LTІ 20/20" виробництва Laser Technology Inc., США, підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку.
Отже, лазерні вимірювачі швидкості TruCam, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки. Наявним свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/34200 підтверджено придатність лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 № ТС 000344 до застосування, а тому відсутні підстави ставити під сумнів результати вимірювання швидкості транспортного засобу даним приладом.
Доводи позивача що використання приладу у ручному режимі, а не стаціонарно монтованим способом суперечить вимогам ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», є безпідставними, оскільки статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Отже, вказаною нормою не встановлено обмежень щодо використання лазерного вимірювача швидкості TruCam в ручному режимі.
Правомірність використання приладу TruCam саме в ручному режимі підтверджується листом Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» Міністерства економічного розвитку та торгівлі (ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ») від 01.10.2019 № 22-38/49, відповідно до якого лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювання.
Можливість використання приладу TruCam LTI 20/20 у ручному режимі прямо передбачена свідоцтвом про повірку приладу, сертифікатом, інструкцією з експлуатації, а також самою конструкцією приладу (наявність ручки для тримання) та не суперечить вимогам законодавства.
Отже, використання приладу TruCam відбувається у автоматичному режимі як у мобільному, так і у статичному положенні, а тому користування приладом у ручному режимі не є порушенням. При цьому, лазерний вимірювач TruCam відноситься саме до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто, конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань.
Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що лазерний вимірювач швидкості TruCам LTI 20/20 ТС 000344 може засвідчувати порушення позивачем швидкісного режиму, а тому може бути належним доказом по справі.
Крім того, оскаржуваною постановою визначено, що позивач перевищив дозволену швидкість рухаючись саме в населеному пункті, що є визначальним при застосуванні санкції передбаченої ч.4 ст. 122 КУпАП при порушенні п.12.4 ПДР України.
Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач, приймаючи постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, мав для цього достатні підстави, діяв у межах наданих повноважень та на підставі закону.
Таким чином факт адміністративного правопорушення підтверджено наявними у справі доказами, а тому  ОСОБА_1 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.4 ст.122 КУпАП.
На місці події поліцейський за участі позивача провів розгляд справи про адміністративне правопорушення з дотриманням вимог ст.ст. 278,279 КУпАП, та виніс оскаржувану постанову, яка відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.
За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та вважає, що позов  ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
Оскільки у задоволенні позову відмовлено судові витрати зі сплати судового збору необхідно віднести на рахунок позивача.
Керуючись ст.ст. 6, 10, 14, 241-246, 255, 286, 293 КАС України, суд –

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 2 роти 2 БПП у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Стадника Станіслава Юрійовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.
Судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 665,60 грн. віднести на рахунок позивача.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Олена Предоляк