ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ	

Справа № 483/160/26
Провадження № 1-кп/483/114/2026
В И Р О К
Іменем України
25 березня 2026 року м. Очаків
Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням прокурором, захисником та представником потерпілого комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon» в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 62025150010002787 від 22 квітня 2025 року за обвинуваченням 
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ічня Чернігівської області, є громадянином України, має повну загальну середню освіту, раніше не судимий, військовослужбовець військової служби за контрактом, на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу на посаді начальника складу 3 роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні майстер-старшина, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, а також угоду про визнання винуватості від 10 лютого 2026 року, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 обвинувачується у недбалому ставленні військової службової особи до служби, що заподіяло істотну шкоду, в умовах воєнного стану за наступних обставин.
Майстер-старшина ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він, будучи військовою службовою особою, проходячи військову службу за контрактом на посаді начальника складу 3 роти військової частини НОМЕР_2 , в період часу з 15 грудня 2024 року по 18 квітня 2025 року, всупереч вимог ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби ІНФОРМАЦІЯ_4, ст. 4 Дисциплінарного Статуту ІНФОРМАЦІЯ_4, п. 3.2.40 - 3.2.42 «Положення про військове (корабельне) господарство ІНФОРМАЦІЯ_4», затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_3 №300 від 16 липня 1997 року, п. 5 розділу V «Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі ІНФОРМАЦІЯ_5», затвердженої наказом Міністра ІНФОРМАЦІЯ_6 від 29 червня 2005 року №359, п. 13 «Положення про порядок обліку, збереження, списання і використання майна ІНФОРМАЦІЯ_7», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 серпня 2000 року №1225, діючи необережно із злочинною недбалістю, всупереч інтересам служби, виходячи з хибно зрозумілих інтересів служби, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, самоусунувся від виконання своїх службових обов`язків за займаною посадою, за наявністю ІНФОРМАЦІЯ_8: 9 ІНФОРМАЦІЯ_8 (№ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 ), ІНФОРМАЦІЯ_10, НОМЕР_17 ), ІНФОРМАЦІЯ_9, не стежив, стан складу належним чином не перевіряв, чим забезпечив неналежні умови зберігання ІНФОРМАЦІЯ_8 загальною вартістю ІНФОРМАЦІЯ_11. на складі у ІНФОРМАЦІЯ_12, в результаті чого зазначене ІНФОРМАЦІЯ_13 було втрачено, чим заподіяв істотну шкоду, яка полягає у спричиненні матеріальної шкоди (збитків) державі в особі військової частини НОМЕР_1 на вказану суму, яка більше ніж у 250 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення, а також суспільно-небезпечні наслідки, які полягають у неможливості використання зазначеного ІНФОРМАЦІЯ_8 за призначенням.
Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 425 КК України як недбале ставлення військової службової особи до служби, що заподіяло істотну шкоду, в умовах воєнного стану.
10 лютого 2026 року між прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 36 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 62025150010002787 від 22 квітня 2025 року, та підозрюваним ОСОБА_6 за участю захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України.
За змістом даної угоди прокурор ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_6 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч. 4 ст. 425 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, що його повинен понести ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 425 КК України - із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, а саме, у виді позбавлення волі на строк 1 рік. Враховуючи обставини справи, та особу обвинуваченого, який проходить військову службу за контрактом, згоду потерпілого на призначення покарання, сторони вважають за можливе застосувати положення ч. 1 ст. 58 КК України та призначити покарання у виді одного року службового обмеження замість позбавлення волі та той самий строк, 1 рік та на підставі ч. 2 ст. 58 КК України встановити відрахування в дохід держави в розмірі 10 (десяти) відсотків від суми грошового забезпечення для військовослужбовців, щомісячно дохід держави. 
Представником потерпілого військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 надано письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з підозрюваним. 
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.
Статтею 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема, щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином. 
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що він повністю визнає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, повністю погоджується з підписаною угодою, розуміє наслідки укладення угоди, яка була укладена добровільно, без будь-якого примусу, та просить затвердити укладену між ним та прокурором угоду. 
Прокурор, представник потерпілого та захисник в судовому засіданні також просили затвердити угоду про визнання винуватості від 10 лютого 2026 року. 
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов у провадженні не заявлено, речові докази відсутні, запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 474 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 10 лютого 2026 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 62025150010002787 від 22 квітня 2025 року, укладену між прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за участю захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_6  визнати винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, узгоджене сторонами у виді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ст. 58 КК України замість покарання у виді одного року позбавлення волі, призначити  ОСОБА_6  покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на один рік із відрахуванням 10 відсотків в дохід держави із суми його грошового забезпечення.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. 

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: