ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року	Львів	Справа № 380/18568/24 пров. № А/857/49661/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді: Глушка І.В.,
суддів: Затолочного В.С., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2025 року, ухвалене суддею Гавдик З.В. у м.Львові у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у справі № 380/18568/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання до вчинення дій,- 

ВСТАНОВИВ:

03 вересня 2024 року позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у якому просила визнати протиправними дії щодо припинення виплати субсидії із 01 квітня 2023 по 30 квітня 2024 та скасувати рішення про припинення житлової субсидії ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати повторно розглянути питання щодо призначення, перерахунку та виплати житлової субсидії ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 із 01 квітня 2023 по 30 квітня 2024.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2025 року позов задоволено.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.
В апеляційній скарзі зазначає, що структурним підрозділом з питань соціального захисту населення проведено призначення житлової субсидії ОСОБА_1 на опалювальний сезон 2022-2023 років, тото з жовтня 2022 року по квітень 2023 року, виплата якої здійснена в повному обсяі. Розрахунок житловї субсидії здійснювався відповіднодо п. 25 Положення №848: у складі домогосподарства є члени сім`ї, які зареєстровані у домогосподарстві, але фактично не проживають. Враховуючи норми пунктів 78 та 79 Положення № 848, з травня 2023 року заявниці не здійснювалося призначення житлової субсидії на наступний період, оскільки у складі домогосподарства є особи, які зареєстровані, але фактично не проживають. Відповідач зазначає, що ним були надіслані відповіді на звернення позивачки, у яких надано роз`яснення (зазначено причину непроведеного перерахунку субсидії і рекомендовано звернутися із документами для призначення житлової субсидії). Проте, позивачем не вчинено жодних дій з цього приводу. За інформацією Держприкордонслужби позивач перебувала за кордоном понад 60 днів, про що не повідомила органи Пенсійного фонду України так як це визначено пунктом 90 Положення №848. Так як позивач не зверталася за призначенням житлової субсидії з травня 2023 року по 02 травня 2024 року відповідно до норм чинного законодавства були відсутні законні підстави для призначення субсидії заявниці з травня 2023 року, в тому числі на період з 01 жовтня 2023 року по 30 квітня 2024 року ( за період з 01.10.2022 по 30.04.2023 субсидія позивачу була призначена та виплачена).
Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та відиву на неї, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.
Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 28.09.2022 Львівським комунальним підприємством «Магістральне» складено Акт №192 про те, що за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані але фактично не проживають ОСОБА_2 , 1976 р.н., ОСОБА_3 , 1977 р.н.
Також згідно довідки № 0577 від 28.09.2022 з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації в квартирі зареєстровано 3 осіб проживають: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .
28.09.2022 позивач звернулась до Франківського відділу соціального захисту із заявою про призначення та надання житлової субсидії.
28.09.2022 позивачкою подано декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії.
03.11.2022 Львівським комунальним підприємством «Магістральне» складено Акт №279 про те, що по адресі АДРЕСА_1 зареєстровані але фактично не проживають ОСОБА_2 , 1976 р.н., ОСОБА_3 , 1977 р.н. Також згідно довідки №0681 від 08.11.2022 з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації в квартирі зареєстровано 3 осіб : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .
08.11.2022 позивачем було подано заяву до Франківського відділу соціального захисту про призначення та надання житлової субсидії.
08.11.2022 позивачем було подано декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначення житлової субсидії.
28.11.2023 позивачем подано заяву пояснення до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в якій зазначила про те, що перебувала за кордоном з 24.03.2022 по 25.03.2022 та з 04.04.2022 по 06.04.2022, за час перебування за кордоном машини не придбала, депозиту в банку немає.
03.01.2024 відповідач листом надав відповідь на звернення позивачки від 19.12.2023 про те, що для вирішення питання призначення житлової субсидії необхідно звернутися до найближчого відділення обслуговування громадян (сервісного центру) Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із новою заявою та декларацією про доходи.
19.04.2024 позивачкою подано заяву до Управління обслуговування громадян про поновлення нарахування субсидії.
25.04.2024 відповідач листом надав відповідь на звернення позивачки від 11.04.2024 про те, що відповідно до бази даних програмного забезпечення «ІКІС ПФУ: Підсистема «Призначення та виплати деяких соціальних виплат» житлову субсидію не призначено з 01.05.2023, оскільки у складі домогосподарства є особи які зареєстровані, але фактично не проживають за відповідною адресою.
Згідно акту № 343 від 01.05.2024, громадяни ОСОБА_2 , 1976 р.н., ОСОБА_3 , 1977 р.н. зареєстровані, але не проживають за вказаою адресою.
02.05.2024 позивачем було подано заяву про призначення та надання житлової субсидії, яка була припинена у зв`язку з перебуванням за кордоном 4 дні та поновлена на підставі довідки, що громадяни ОСОБА_2 , 1976 р.н., ОСОБА_3 , 1977 р.н. зареєстровані, але не проживають по вище вказаній адресі.
02.05.2024 позивачкою було подано до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії.
09.05.2024 Головним управління Пенсійного фонду України у Львівській області відмовлено у призначенні житлової субсидії, з підстав наявності заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, загальна сума якої перевищує 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
18.06.2024 ТОВ «Львівгаз збут» видано довідку № 797-19-606-0624 в тому, що станом на 31.05.2024 за користування природним газом заборгованість за спожитий природний газ відсутня.
21.06.2024 Франківським відділом соціального захисту Складено Акт №275 обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи в якому зазначено, що ОСОБА_2 , 1976 р.н., ОСОБА_3 , 1977 р.н. зареєстровані, але не проживають за адресою: АДРЕСА_2 .
25.06.2024 відповідач листом надав відповідь на звернення позивачки, в якому вказано, що позивачка перебувала за кордоном понад 60 днів, тому житлову субсидії їй не призначено. Під час призначення житлової субсидії на неопалювальний період отримано інформацію про те, що у позивачки наявна заборгованість у розмірі, що перевищує встановлену законодавством суму 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 680 грн. Відповідно у житловій субсидії з травня 2024 позивачці відмовлено.
26.06.2024 позивачем було подано заяву про призначення та надання житлової субсидії.
26.06.2024 позивачем було подано до Залізничного об`єднання управління ПФУ м.Львова декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії.
15.07.2024 Головним управління ПФУ у Львівській області відмовлено призначенні житлової субсидію, з тих підстави, що сукупний середньомісячний дохід домогосподарства забезпечує можливість сплати послуг ЖКХ та СГТП самостійно.
15.08.2024 позивач звернулася із заявою до головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в якому просила надати рішення про припинення житлової субсидії.
Вважаючи рішення пенсійного органу протиправним, ОСОБА_1 звернулась до суду за захистом порушеного права.
Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.
Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
За змістом положень Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» № 2017-ІІІ від 05.10.2000, з метою реалізації соціальних прав та державних соціальних гарантій громадян, встановлених Конституцією України, забезпечення потреб людини в матеріальних благах і послугах, держава гарантує забезпечення основних потреб громадян на рівні встановлених Законом державних соціальних стандартів і нормативів, а також надає певній категорії громадян пільги і субсидії, зокрема у сфері житлово-комунального обслуговування.
Механізм використання коштів, передбачених у Державному бюджеті Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу у грошовій формі, умови призначення та порядок надання громадянам житлових субсидій визначає Положення про порядок призначення житлових субсидій, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848 в редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою про призначення житлової субсидії (далі - Положення № 848).
Відповідно до пункту 1 Положення №848 це Положення визначає умови призначення та порядок надання громадянам таких житлових субсидій:
щомісячної житлової субсидії на оплату абонентського обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг, а також житлово-комунальних послуг, а саме:
житлової послуги - послуги з управління багатоквартирним будинком;
комунальних послуг - послуг з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами;
щомісячної житлової субсидії на оплату абонентського обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг, а також витрат на управління багатоквартирним будинком, в якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельний (житловий) кооператив (далі - об`єднання), та витрат на комунальні послуги в такому будинку;
житлової субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива один раз на рік.
Згідно пункту 3 Положення № 848 житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою вразливим споживачам житлово-комунальних послуг - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком, витрати на комунальні послуги, витрати на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива в такому будинку.
Відповідно до пункту 4 Положення №848 право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, що проживають у житлових приміщеннях (будинках).
Житлові субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги та/або скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг, внеску/платежу об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком у межах соціальної норми житла, соціальних нормативів житлово-комунальних послуг, скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, витрат на управління багатоквартирним будинком (далі - соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування) і розміром обов`язкового відсотка платежу, установленого відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 року №1156 «Про новий розмір витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива у разі надання житлової субсидії» (пункт 5 Положення № 848).
Згідно із пунктом 9 Положення № 848 призначення житлових субсидій здійснюється:
- до 30 листопада 2022 року включно - структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм.Києві та Севастополі держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення);
- починаючи з 1 грудня 2022 року - органами Пенсійного фонду України.
Водночас, Положення №848 містить також вичерпний перелік умов і обмежень, за наявності яких житлова субсидія не призначається або її надання припиняється.
Згідно пункту 14 Положення № 848 житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), зокрема якщо:
у складі домогосподарства або у складі сім`ї члена домогосподарства є особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії (далі - особи, доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії), і в цьому періоді:
за інформацією ДПС, Пенсійного фонду України, у них взагалі відсутні доходи, які враховуються під час призначення житлової субсидії; або такі особи перебували за кордоном сукупно більше 60 днів (крім випадків, зазначених в абзацах дев`ятому - одинадцятому цього підпункту). До 60-денного періоду перебування за кордоном не включаються дні службового відрядження, лікування, навчання або догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується відповідними документами, а також дні перебування за кордоном - протягом періоду воєнного стану в Україні та двох місяців після його припинення або скасування. При цьому соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування за адресою домогосподарства на таких осіб в період перебування їх за кордоном не розраховуються.
Відповідно до пункту 43 Положення № 848 для призначення житлової субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом громадянина України або тимчасовим посвідченням громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства - паспортним документом іноземця або документом, що посвідчує особу без громадянства, посвідкою на постійне/тимчасове проживання, посвідченням біженця або іншим документом, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України), подає:
- заяву;
- декларацію;
- довідки про доходи - у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня у ДПС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо і відповідно до законодавства не може бути отримана за запитом уповноваженого органу у порядку, встановленому цим Положенням. У разі неможливості підтвердити такі доходи довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру;
- копію договору про реструктуризацію заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг (у разі наявності);
- договір наймання (оренди) житла (у разі наявності);
- рішення суду (в разі наявності);
- інші документи, які не передбачені цим пунктом, але відповідно до цього Положення необхідні для розгляду питання по суті (у разі потреби).
Зазначені документи подаються структурному підрозділу з питань соціального захисту населення, посадовим особам виконавчого органу, центру надання адміністративних послуг за зареєстрованим/задекларованим місцем проживання (орендарі, внутрішньо переміщені особи - за фактичним місцем проживання), органу Пенсійного фонду України - незалежно від місця проживання.
Під час прийому документів для призначення житлової субсидії забороняється вимагати від громадян документи, подання яких не передбачено цим Положенням (пункт 48 Положення № 848).
Відповідно до п. 24 Положення житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства.
До складу домогосподарства включаються всі особи, що зареєстровані та/або задекларовані в житловому приміщенні (будинку) (для орендарів, внутрішньо переміщених осіб - особи, які фактично проживають), крім осіб, які перебувають за кордоном понад 60 днів на день звернення за призначенням житлової субсидії або день призначення житлової субсидії, без звернення громадян. На осіб із складу домогосподарства розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і їх доходи враховуються під час призначення житлової субсидії.
Водночас, відповідно до п. 25 Положення, в разі коли у складі домогосподарства кількість фактично проживаючих зареєстрованих та/або задекларованих членів домогосподарства є меншою за кількість членів домогосподарства, зареєстрованих та/або задекларованих у житловому приміщенні (будинку), соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на фактично проживаючих зареєстрованих та/або задекларованих за цією адресою членів домогосподарства.
Доходи членів домогосподарства, які зареєстровані (задекларовані) в житловому приміщенні (будинку), але фактично за цією адресою не проживають, у сукупний дохід домогосподарства не враховуються. Ця норма не поширюється на випадок, визначений в абзаці третьому пункту 24 цього Положення (за винятком осіб, які вважаються безвісно відсутніми за рішенням суду або мають правовий статус осіб, зниклих безвісти, або перебувають за кордоном понад 60 днів на день звернення за призначенням житлової субсидії або день призначення житлової субсидії, без звернення громадян).
Наявність у членів домогосподарства, які не проживають за зареєстрованим/ задекларованим місцем проживання, та у членів їх сімей умов, зазначених у підпунктах 2-4, 7, 9-10 пункту 14 цього, не є перешкодою для застосування під час призначення житлової субсидії абзаців першого та другого цього пункту.
Пунктом 43 Положення №848 визначено, що для призначення житлової субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом громадянина України або тимчасовим посвідченням громадянина України (для призначення житлової субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом громадянина України або тимчасовим посвідченням громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства - паспортним документом іноземця або документом, що посвідчує особу без громадянства, посвідкою на постійне/ тимчасове проживання, посвідченням біженця або іншим документом, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України), подає: заяву; декларацію; довідки про доходи - у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня у ДПС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо і відповідно до законодавства не може бути отримана за запитом уповноваженого органу у порядку, встановленому цим Положенням. У разі неможливості підтвердити такі доходи довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру; копію договору про реструктуризацію заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг (у разі наявності); договір наймання (оренди) житла (у разі наявності); рішення суду (в разі наявності); інші документи, які не передбачені цим пунктом, але відповідно до цього Положення необхідні для розгляду питання по суті (у разі потреби).
Зазначені документи подаються структурному підрозділу з питань соціального захисту населення, посадовим особам виконавчого органу, центру надання адміністративних послуг за зареєстрованим/задекларованим місцем проживання (орендарі, внутрішньо переміщені особи - за фактичним місцем проживання), органу Пенсійного фонду України - незалежно від місця проживання.
У разі коли документи, передбачені пунктом 43 цього Положення, подано не в повному обсязі, уповноважений орган інформує заявника про необхідність подання таких документів. Питання призначення житлової субсидії розглядається уповноваженим органом за умови надходження документів, які не були подані одночасно із заявою, протягом 30 днів з дня подання заяви.
Громадянин, який звернувся за призначенням житлової субсидії, має право надавати уповноваженому органу додаткові документи, що не передбачені цим Положенням, але необхідні для прийняття об`єктивного рішення.
Громадянин несе відповідальність за подані відомості в заяві, декларації, інших документах, що вплинули на встановлення права на призначення житлової субсидії та на визначення її розміру (пункт 49 Положення №848).
Згідно пункту 57 Положення №848 у разі коли документи, передбачені пунктом 43 цього Положення, подано не в повному обсязі, житлова субсидія призначається за умови надходження документів, яких не подано одночасно із заявою, протягом 30 днів з дня подання заяви.
Уповноваженим органом протягом 10 календарних днів з дня подання зазначених документів та отримання інформації відповідно до пункту 60 цього Положення приймається рішення про: призначення житлової субсидії; непризначення житлової субсидії (у разі, коли за результатами розрахунку житлової субсидії її розмір має нульове або від`ємне значення); відмову в призначенні житлової субсидії.
Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо відповідності визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям, вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1-3 ст.90 КАС України).
Як вбачається з матеріалів справи, позивачка при зверненні до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою щодо призначення житлової субсидії, вказала що разом із нею по адресі: АДРЕСА_3 зареєстровані але фактично не проживають громадяни ОСОБА_2 , 1976 р.н., ОСОБА_3 , 1977 р.н.
Як слідує з матеріалів справи 25.04.2024 відповідач листом надав відповідь на звернення позивачки від 11.04.2024 про те, що відповідно до бази даних програмного забезпечення «ІКІС ПФУ: Підсистема «Призначення та виплати деяких соціальних виплат» житлову субсидію не призначено з 01.05.2023, оскільки у складі домогосподарства є особи які зареєстровані, але фактично не проживають за даною адресою.
Судом правильно вказано на необгрунтованість таких висновків пенсійного органу, оскільки як зазначалось вище, згідно правил Положення № 848 до складу домогосподарства включаються всі особи, які зареєстровані та (або) задекларовані в житловому приміщенні (для орендарів, внутрішньо переміщених осіб особи, які фактично проживають). Проте, доходи членів домогосподарства, які зареєстровані (задекларовані) в житловому приміщенні (будинку), але фактично за цією адресою не проживають, у сукупний дохід домогосподарства не враховуються.
Факт родинних зав`язків з громадянами ОСОБА_2 , 1976 р.н., ОСОБА_3 , 1977 р.н. позивачем не заперечується.
Проте, що стосується визначення домогосподарства, то його визначення в Положенні №848 відсутнє. Якщо застосувати аналогію з іншими нормативними актами, де міститься його визначення, то домогосподарство - це сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частини, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне домогосподарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Ці особи можуть перебувати у родинних стосунках або стосунках свояцтва, не перебувати у будь-яких з цих стосунків, або бути в тих чи інших стосунках. Домогосподарство може складатися з однієї особи.
Як встановлено актом обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства фактичного місця проживання особи від 28.11.2023, ОСОБА_1 проживає в квартирі одна, часто хворіє, сини ОСОБА_2 , 1976 р.н., ОСОБА_3 , 1977 р.н. також за вказаною адресою зареєстровані, але не проживають (фактичне місце проживання: синів АДРЕСА_4 ). Отриманих доходів не вистачає на прожиття, лікування та оплати житлово-комунальних послуг у повному обсязі. Додаткових джерел існування не має. ОСОБА_1 потребує надання субсидії на житлово-комунальні послуги.
Враховуючи вищезазначене, а також те, що позивач фактично не проживає з громадянами ОСОБА_2 , 1976 р.н., ОСОБА_3 , 1977 р.н., не веде з ними спільного господарства, судом першої інстанції слушно вказано, що за таких обставин останніх не можна вважати членами домогосподарства позивачки.
Судом апеляційної інстанції також враховано, що факт реєстрації місця проживання у відповідному нерухомому майні не є безумовною обставиною для висновку про те, що така особа є членом домогосподарства.
Суд зауважує, що житлова субсидія є адресною державною соціальною гарантією, що фінансується за рахунок коштів державного бюджету та надається домогосподарствам, які за своїм фактичним фінансовим і майновим станом не спроможні самостійно забезпечити оплату житлово-комунальних послуг у межах установлених державою соціальних нормативів.
В даному випадку, колегія суддів вважає за необхідне застосувати положення статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
За своїм змістом стаття 1 Першого протоколу до Конвенції гарантує право на мирне володіння майном і обумовлює випадки втручання у таке право мирного володіння майном, а відповідно до тлумачення й усталеної практики Європейського суду з прав людини (напр. рішення в справах «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства». «Іммобільяре Саффі» проти Італії», «East/West Alliance Limited» проти України». «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» тощо) в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції слід виокремлювати три норми: перша норма (перше речення першого абзацу) - має загальний характер і закладає принцип мирного володіння майном; друга норма (друге речення першого абзацу) - охоплює питання позбавлення права власності та визначає для цього певні критерії и умови; третя норма (другий абзац) - визнає право договірних держав, зокрема, контролювати використання майна в загальних інтересах. При цьому, як підтверджується практикою Суду, друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою.
Колегія суддів наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-11). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22.09.1994, Series А N 296-А, п. 42, та «Куиюглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10.05.2007).
Колегія суддів також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення віл 21.02.1986 у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства». п. 50, Series А N 98).
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.
З огляду на зазначене, враховуючи необхідність поновлення прав позивача з метою запобігання порушення її прав на отримання субсидії та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав позивача без необхідності додаткових її звернень до суду та виконання будь-яких інших умов для цього, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції, що належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити повторний розгляд питання щодо призначення, перерахунку та виплати житлової субсидії Дідині за період з 01 травня 2023 року по 30 квітня 2024 року
Слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами і перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає, що такі були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Доводами апеляційної скарги не спростовуються висновки, викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.
Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.
Судові витрати розподілу не підлягають з огляду результат вирішення апеляційної скарги, характер спірних правовідносин та виходячи з вимог ст. 139 КАС України
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу розглянуто судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Керуючись статтями 139, 242, 308, 309, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2025 року у справі № 380/18568/24 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	І. В. Глушко 	
судді	 	В. С. Затолочний 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк