Провадження № 1-кп/643/648/26 
Справа № 643/1919/26

ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2026             м. Харків

Салтівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - ОСОБА_1 , 
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Салтівського районного суду м. Харкова кримінальне провадження за № 12025221170003548 від 27.12.2025, який надійшов від Салтівської окружної прокуратури міста Харкова за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого: 28.09.2010 Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 307 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки; 21.04.2011 Московським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.185, ч.ч.1,4 ст.70, ст.71 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців; 12.06.2017 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки; 06.05.2019 Московським районним судом м. Харкова, за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, звільнений 05.05.2022 умовно-достроково на невідбуту частину покарання строком 8 місяців 23 дні, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
13 або 14 грудня 2025 року, більш точного часу в ході досудового розслідування та суду встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 , маючи заздалегідь сформований умисел, спрямований на незаконне проникнення до чужого житла з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, шляхом викрадення грошових коштів і матеріальних цінностей, у зв`язку з відсутністю законних джерел доходів і засобів до існування, останній знаходився у тамбурному приміщенні на першому поверсі під`їзду № 6, у будинку АДРЕСА_2 , де перебувають дві квартири АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_5 та АДРЕСА_4 , власником якої є раніше знайомий йому ОСОБА_4 . 
Вирішивши, що власник і мешканці вказаної квартири відсутні, ОСОБА_5 , реалізуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, підійшов до закритої вхідної двері до квартири, шляхом віджиму замків відчинив вхідні двері до квартири, таким чином незаконно потрапив до квартири АДРЕСА_5 . ОСОБА_5 потрапивши до квартири, почав шукати грошові кошти і інші матеріальні цінності, але цінних речей у вищевказаній квартирі не знайшов, побачив на вішалці зв`язку ключів, яку взяв до рук та покинув приміщення квартири тримаючи при собі викрадені речі, залишив місце вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином ОСОБА_5 умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, незаконно проник до житла ОСОБА_4 , порушивши особисте конституційне право потерпілого, як власника вищевказаної квартири на недоторканність житла, яке закріплене у ст. 30 Конституції України. 
Крім того, ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення та перевиховання не став, та вчинив повторно у період воєнного стану, будучи обізнаним про його введення, умисні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, за наступних обставин.
Згідно з указом № 64/2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24.02.2022 (№2102-1X), відповідно до пункту № 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» по всій території України введено воєнний стан, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України.
Воєнний стан на території України не одноразово продовжувався, останній раз Указом президента України №793/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 21 жовтня 2025 року №4643-IX, воєнний стан продовжено на 90 днів, тобто з 5 листопада 2025 року.
Так, 26 грудня 2025 року, приблизно о 11:00, більш точного часу в ході досудового розслідування та суду встановити не виявилось можливим, у ОСОБА_5 виник злочинний, корисливий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до сховища, яке знаходиться на першому поверсі під`їзду №6 у будинку АДРЕСА_2 , яке перебуває у користуванні ОСОБА_4 . 
Для реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , перебуваючи на першому поверсі під`їзду №6, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його протиправними діями ні хто не спостерігає, відчинив ключем, який раніше викрав із квартири користувача сховища за вищезазначених обставин обставин, вхідні двері до сховища (кладової), та увійшов до нього, тим самим незаконно проник до сховища (кладової).
Перебуваючи у сховищі (кладовій), ОСОБА_5 виявив 4 автомобільні шини, які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: 2 шини Сordiant Winter Drive 2, 185/65/r14, 45 тиждень 21 рік, 1 шини, Fulda Kristall, 185/65/r14, 21 тиждень 12 рік, 1 шину Fulda Kristall, 185/65/r14, 36 тиждень 12 рік, які вирішив викрасти з метою власного збагачення за рахунок інших осіб. 
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , взяв 2 шини Сordiant Winter Drive 2, 185/65/r14, 45 тиждень 21 рік, помістив їх на візок та вийшов з приміщення сховища (кладової), тримаючи при собі викрадене майно, тим самим вчинив крадіжку 2 шин Сordiant Winter Drive 2, 185/65/r14, 45 тиждень 21 рік, якими у подальшому розпорядився на власний розсуд. 
Того ж дня, приблизно о 18:00, більш точного часу в ході досудового розслідування та суду встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 , реалізуючи раніше сформований злочинний умисел, спрямований на викрадення усіх 4-х раніше виявлених ним автомобільних шин, повернувся до сховища (кладової), яке знаходиться на першому поверсі під`їзду №6 у будинку АДРЕСА_2 та викрав решту залишеним ним раніше двох автомобільних шин, а саме: 1 шина, Fulda Kristall, 185/65/r14, 21 тиждень 12 рік, 1 шина Fulda Kristall, 185/65/r14, 36 тиждень 12 рік, які він помістив на візок та вийшов з приміщення сховища (кладової), покинувши місце вчинення злочину, утримуюче викрадене майно при собі, розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив крадіжку 4-х автомобільних шин, вартістю згідно висновку експерта за результатами проведення судово-товарозначної експертизи: Сordiant Winter Drive 2, 185/65/r14, 45 тиждень 21 рік – 1358,33 грн; Сordiant Winter Drive 2, 185/65/r14, 45 тиждень 21 рік – 1358,33 грн; Fulda Kristall, 185/65/r14, 21 тиждень 12 рік – 1266,33 грн; Fulda Kristall, 185/65/r14, 36 тиждень 12 рік - 1266,33 грн, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну шкоду на загальну суму 5249 (п`ять тисяч двісті сорок дев`ять) гривень 32 (тридцять дві) копійки.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою винуватість у вчиненні інкримінуємих йому кримінальних правопорушень, визнав повністю та підтвердив обставини час, місце, механізм вчинення ним злочинів, як зазначено вище у вироку суду. Крім цього, обвинувачений показав, що він розумів, що скоював злочини, та щиро розкаявся у їх вчинені, причину скоєння ним злочинів пояснив як необдуману поведінку. 
Потерпілий ОСОБА_4 у суді підтвердив обставини справи, зазначив, що у нього не має бажання звертатися до суду з цивільним позовом, оскільки таємне викрадене належне йому майно повернуто в ході досудового розслідування у повному обсязі.
За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. 
Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у скоєні ним кримінальних правопорушень. Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 162 КК України ( проступку), оскільки він скоїв незаконне проникнення до житла. 
Крім цього, дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням до сховища, в умовах воєнного стану.
При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд враховує тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є проступком та тяжким злочином. 
Обвинувачений ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий в тому числі за тяжкі корисливі злочини, офіційно не працевлаштований, має місце реєстрації, за яким фактичне мешкає, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
При вирішенні питання про вид та міру покарання ОСОБА_5 суд враховує його щире каяття, та визнає цю обставину, відповідно до ст. 66 КК України, такою, що пом`якшує його покарання. Обставин, що обтяжує покарання останнього, передбачені ст. 67 КК України, судом не визнано.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо призначення покарання, принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих та обтяжуючої покарання обставин, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , критичну оцінку ним своєї протиправної поведінки, думку прокурора, яка вважала за доцільне призначення покарання у виді позбавлення волі, потерпілого, суд приходить до висновку, що виправлення, перевиховання ОСОБА_5 та попередження нових кримінальних правопорушень можливо лише в умовах реального відбування покарання у виді позбавлення волі.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч.4 ст.185 КК України, у вигляді позбавлення волі в межах санкцій частин статей, за якою кваліфіковані його дії, за ч.1 ст.162 КК України призначити покарання у виді обмеження волі.
Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд, на підставі викладеного, вважає за необхідне відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, визначити йому покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі. 
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність. Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України, суд зараховує у строк відбування покарання обвинуваченому час затримання його, як особу, підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, починаючи з 06.01.2026 по 07.01.2026 включно з урахуванням часу перебування під вартою.
Цивільний позов по справі відсутній.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 слід залишити без змін - у виді застави.
Крім того, судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 06.01.2026 застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 60560 гривень, яка 07.01.2026 внесена ОСОБА_6 на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області, у зв`язку з чим ОСОБА_5 звільнено із Державної установи «Харківській слідчий ізолятор».
Згідно зі ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 183 цього Кодексу. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Відповідно до п. 7 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2011 року за № 15 кошти, внесенні як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених кримінальним процесуальним кодексом України.
Так, згідно ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому, застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Як зазначено у п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу» від11.01.2012 року за № 15 застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а уразі відсутності такого рахунка-готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку. Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає до територіального управління ДСА або апеляційного суду, Вищого антикорупційного суду, якому відкрито депозитний рахунок, на який було внесено заставу, такі документи: заява особи чи заставодавця, в якій обов`язково зазначаються реквізити банківського рахунка, на який зараховуватимуться кошти, що підлягають поверненню, а уразі відсутності банківського рахунка-відомості про банк чи підприємство поштового зв`язку; засвідчена судом копія ухвали слідчого судді, суду, вироку суду, в якому міститься рішення про повернення застави; копія платіжного або іншого документа, що підтверджує факт внесення коштів як застави.
З огляду на приписи ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, яка була внесена відповідно до ухвали слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 07.01.2026, після набрання вироком чинності, має бути повернена заставодавцю – ОСОБА_6 ..
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд вирішує питання про скасування арешту майна. Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування суд стягує з ОСОБА_5 в дохід держави.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374, 615 КПК України, суд –
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання:
-за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;
- за ч.1 ст. 162 КК України у види 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання ОСОБА_5 за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Згідно ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_5 час попереднього ув`язнення з 06.01.2026 по 07.01.2026 включно.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання.
До набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно ОСОБА_5 - залишити без змін у виді застави.
Дію запобіжного заходу у виді застави застосовану до ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили – припинити. Повернути заставодавцю ОСОБА_6 суму 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, внесену в якості застави за ОСОБА_5 , згідно ухвали слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 06.01.2026 на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області.
Арешт на майно, накладений на підставі ухвал слідчих суддів Салтівського районного суду міста Харкова від 06.01.2026, 07.01.2026 після набрання вироком законної сили - скасувати.
Стягнути з  ОСОБА_5  на користь держави процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування суму у розмірі 460 (чотириста шістдесят) гривень. 
Речові докази по справі: автомобільну гуму (шини) Сordiant Winter Drive 2, 185/65/r14 в кількості 2 шт та автомобільну гуму (шини) Fulda Kristall, 185/65/r14 в кількості 2 шт., які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 – повернути власнику.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення  ОСОБА_5 у та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1