Справа №211/1061/26
Провадження № 1-кп/211/966/26
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026041720000002 від 01.01.2026 відносно: 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянки України, яка має середню освіту, незаміжня, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та інших осіб не має, офіційно не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
за участю сторін кримінального провадження: прокурора – ОСОБА_4 , захисника – ОСОБА_5 , обвинуваченої – ОСОБА_6 ,-
встановив:
01.01.2026 в денний час ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із своїм співмешканцем ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходились за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно вживали спиртні напої.
Під час вживання спиртних напоїв, між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ґрунті раніше існуючих побутових суперечок, обумовлених застосуванням домашнього насильства з боку ОСОБА_7 , виникла сварка.
В ході сварки, яка супроводжувалася взаємними словесними образами, у ОСОБА_6 , виникла гостра неприязнь до свого співмешканця ОСОБА_7 , посилена станом алкогольного сп`яніння, та за вказаних мотивів намір на заподіяння йому тілесних ушкоджень, тобто на вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із домашнім насильством.
Відразу ж після цього, приблизно о 15:50 годин 01.01.2026 ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за столом в приміщенні кухні будинку за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень з мотивів гострої неприязні до нього, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень небезпечних для життя ОСОБА_7 і бажаючи їх настання, взяла зі столу ніж господарсько-побутового призначення, тим самим підшукавши знаряддя злочину та утримуючи його в правій руці, підвелась та нанесла ним 1 удар в область лівої поверхні шиї ОСОБА_7 , який знаходився в положенні стоячи поруч з нею – місце розташування життєво-важливих органів людини.
Після чого, виконавши всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, припинила їх.
Внаслідок умисних злочинних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , заподіяні тілесні ушкодження у вигляді:
- колото-різаного поранення шиї ліворуч з ушкодженням загальної сонної артерії, яке відповідно до висновку експерта №64 від 19.01.2026 за результатами проведеної судово-медичної експертизи, за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.
На підставі викладеного, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
По кримінальному провадженню № 12026041720000002 від 01.01.2026 між обвинуваченою ОСОБА_6 , її захисником ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_4 06.02.2026 була укладена угода про визнання винуватості та скріплена підписами сторін.
Відповідно до п.п. 3,4 угоди обвинувачена ОСОБА_6 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 121 КК України в обсязі обвинувачення у судовому провадженні.
Згідно із п. 5 угоди, при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості, враховуючи ступінь та характер сприяння підозрюваної у проведенні кримінального провадження щодо неї; характер і тяжкість обвинувачення; наявність у ОСОБА_6 постійного місця проживання, відсутність у неї судимостей; її вік та захворювання, існування суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, а також враховуючи думку потерпілого ОСОБА_7 , який пробачив співмешканку та просить суворо ОСОБА_8 не карати і не позбавляти її волі, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_6 за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75,76 КК України. Крім того, сторони погоджуються на застосування до ОСОБА_6 , як особи, яка вчинила домашнє насильство, обмежувальних заходів із покладенням на ОСОБА_6 обов`язків, відповідно до ст.911 КК України. 
Обвинуваченій, захиснику, прокурору судом роз`яснено наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди згідно ч. 2 ст. 473 КПК України. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право протягом встановлених строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення, звернутися до суду, який затвердив угоду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю, пояснила, що розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яку вона уклала добровільно. 
Захисник ОСОБА_5 проти затвердження угоди не заперечувала.
Прокурор просив затвердити угоду, укладену між ним та ОСОБА_6 , яку 06.02.2026 вони підписали добровільно, йому зрозумілі наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди, передбачені ст. 473 КПК України.
Від потерпілого  ОСОБА_7  до суду надана заява про письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
За умовами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів. 
У судовому засіданні встановлено, що обвинувачена беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України. Вид та міра покарання, на яку обвинувачена погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст. 65-67 КК України. Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч. 7 ст. 474 КПК України.
Виходячи з викладеного, суд доходить висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгоджених сторонами виду і міри покарання.
На стадії досудового розслідування ухвалою слідчого судді від 03.01.2026 обвинуваченій було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, дія якого сплила 01.03.2026.
Судові витрати по справі відсутні. 
Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.01.2026 необхідно скасувати.
Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України. 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 124, 314, 368- 370, 373, 374, 472-475 КПК України, суд-
ухвалив:
затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 06.02.2026 між обвинуваченою ОСОБА_6 , захисником ОСОБА_5 та прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 12026041720000002 від 01.01.2026.
ОСОБА_9  визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити їй узгоджену сторонами міру покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити         ОСОБА_9  від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, та покласти обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, без застосування обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 КК України.
Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.01.2026 – скасувати.
Речові докази: 
- змиви з обох долоней рук ОСОБА_6 , кухонний ніж зі слідами РБК, змиві з підлоги слідів РБК, які зберігаються в камері схову речових доказів ВП №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області – знищити;
- штани червоного кольору в біле сердечко, шкарпетки, светр чорного кольору, копію паспорта ОСОБА_6 , мобільний телефон «NOKIA» чорного кольору – повернути ОСОБА_6 ;
- ID-картку на ім`я ОСОБА_7 , припис стосовно кривдника серії АК № 987694, мобільний телефон «Tecno spлrk» з кришкою зеленого кольору – повернути ОСОБА_7 .

Роз`яснити ОСОБА_6 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченій.
В умовах дії воєнного стану проголошена резолютивна частина вироку 04.03.2026 у порядку ч.15 ст. 615 КПК України.

Суддя            ОСОБА_1