Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/49/26 Головуючий у суді І-ї інстанції Підгірська Г. О. 
Категорія - 124  Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Кабанова В. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2026 року.Суддя Кропивницького апеляційного суду Кабанова В.В., розглянула у порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката на постанову Кропивницького районного суду Кіровоградської області від 12.12.2025, якою: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, 
ВСТАНОВИЛА:
Постановою Кропивницького районного суду Кіровоградської області від 12.12.2025 провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.124 КУпАП закрито.
Відповідно до протоколу від 30.09.2025 серії ЕПР1 № 469580 30.09.2025 о 13:00 АД М-30 Стрий -Умань-Дніпро-Ізварине, 725 км, водій ТЗ КАМАЗ д/з 4446Н2 ОСОБА_1 під час перестроювання не дав дорогу ТЗ, що рухався в попутному напрямку, по тій смузі, на яку мав намір перестроїтися, в результаті чого здійснив зіткнення з ТЗ Nissan Ariya н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , в наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, травмованих немає, чим порушив п.10.3. ПДР України.

В апеляційній скарзі адвокат Кушніров О.М. в інтересах потерпілої ОСОБА_3 просить визнати поважними причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови Кропивницького районного суду Кіровоградської області від 12.12.2025 та поновити його, постанову Кропивницького районного суду Кіровоградської області від 12.12.2025 скасувати, постановити нове рішення, яким визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП з призначенням відповідного покарання. 
Вважає, що суд першої інстанції не дотримався положень КУпАП, тобто дослідивши докази належним чином не оцінив їх в сукупності з іншими, детально не виклав їх в оскаржуваному рішенні, а також не встановив, що вони є взаємоузгодженими, належними та допустимими, доповнюють один одного та в повній мірі підтверджують висновок про не доведеність поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Переконаний в тому, що в ході судового розгляду місцевий суд чітко не з`ясував умови та наслідки протікання цих процесів, що як наслідок не знайшло своє відображення в оскаржуваному рішенні.
Вважає, що місцевий суд не дав оцінку всім доказам у нарадчій кімнаті та як наслідок можна з впевненістю стверджувати про те, що процедура судового розгляду не дотримана в повній мірі.
Вважає, що судом не вірна надана оцінка пояснень учасників дорожньо- транспортної пригоди. В той же час як слідує із пояснень працівників поліції, потерпілої, а також особи, що притягається до адміністративної відповідальності всі визнали те, що на зазначеному відрізку автошляху мається звуження дорожнього полотна що відображено на схемі місця ДТП.
В свою чергу згідно пункту 10.3. ПДР у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.
Вважає, що водій КАМАЗу мав намір виконати перестроювання на смугу руху ліворуч, оскільки рухаючись в крайній правій частині дорожнього полотна та попереду якого було звуження, що ним не заперечується, таким чином мав лише два варіанти: зупинка перед звуженням, або цілком логічним перестроювання в ліву частину де фактично і відбулось місце зіткнення про що зазначено в схемі місця ДТП.
Оскільки по цій смузі вже рухався автомобіль потерпілої, то як наслідок саме водієві КАМАЗу потрібно було надати дорогу автомобілю потерпілої і виконати перестроювання переконавшись у тому, що це не змусить потерпілу змінити напрямок або зменшити швидкість руху для уникнення зіткнення.
Місцевим судом не вірно оцінено докази, що знаходяться в матеріалах даної справи. Вважає, що звинувачення поліцейських відповідали дійсним обставинам справи, оскільки саме особа, яка притягається до адміністративної відповідальності винна у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Щодо строку апеляційного оскарження зазначає, що потерпіла під час оголошення судом оскаржуваної постанови участі не приймала про що свідчить довідка суду (а.п. 31). Про наслідки прийнятого судом рішення, Потерпілій стало відомо лише 19 грудня 2025 року, що підтверджується її особистим підписом на розписці. Після чого потерпілою на адресу суду направлено заяву про ознайомлення з матеріалами справи. Отже, зважаючи на вищезазначені обставини, вважає, що встановлений строк апеляційного оскарження рішення місцевого суду пропущено за наявності поважних причин, а тому як наслідок такий строк підлягає його поновленню.

В судове засідання призначене на 13.02.2026 особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, до суду надана заява командира ВЧ НОМЕР_2 в якій просить вважати поважною причину неявки ОСОБА_1 до суду. Апеляційний суд зважаючи на вимоги ч.6 ст.294 КУпАП, вважає за можливе продовжити розгляд за даної явки.

Заслухавши пояснення представника потерпілого ОСОБА_3 – адвоката Кушнарьова О.М., який просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Районний суд не дотримався вказаних вимог закону при розгляді справи.
За змістом ст.124 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до ст.245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
20.01.2026 ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції показав, що 30.09.2025 приблизно о 13-00 керував автомобілем марки КАМАЗ 44-46Н2 по автомобільній дорозі М-30 Стрий- Умань-Дніпро–Ізварине приблизно 725 км. Рухаючись на підйом в умовах дощової погоди отримав удар в ліве переднє колесо і передній бампер від автомобіля Нісан. В момент удару напрямок руху транспортного засобу не змінював в знаходився на своїй полосі. Винним себе не вважає, оскільки не порушував ПДР України, зі схемою ДТП не згоден, через те і не поставив підпис на ньому. Зауважив, що місцем зіткнення транспортних засобів є звужена ділянка дороги.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення містять письмові пояснення потерпілої, відповідно до яких вона рухалася проїжджою частиною ліворуч, в правій полосі рухався вантажний автомобіль. Водій Камаза при перестроюванні спричинив зіткнення та пошкодження автомобілей.
Обставини зазначені у матеріалах справи були підтверджені інспекторами УПП, які були допитані у суді першої інстанції, та зазначили: ОСОБА_4 , і ОСОБА_5 , пояснили, що дорога перед звуженням є достатньо широкою, щоб припустити ймовірність двох смуг руху попутного напрямку, але у зв`язку із відсутністю відповідних дорожніх знаків і розмітки для водіїв це не є очевидним. Поліцейські додали, що на відповідній ділянці проводилися роботи із розширення дорожнього полотна, тому висловили припущення, що у відповідних служб був намір розділити цю частину дороги на дві смуги із плавним закінченням правої у місці звуження.
Вказане підтверджується дослідженими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №46958006555 від 30.09.2025 року, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ..
При цьому, будь-які об`єктивні дані, які б спростовували чи ставили під сумнів досліджені докази, відсутні і не встановлені.
Так дослідивши пояснення ОСОБА_3 , та схему місця ДТП, вбачається, що вони являються послідовними та такими, що суб`єктивно підтверджують обставини вказаної дорожньо – транспортної пригоди, ніж пояснення надані ОСОБА_1 , які наявні в матеріалах справи.

Варто зазначити, що в суді першої інстанції клопотань про призначення авто-технічної експертизи з боку ОСОБА_1 чи інших учасників судового розгляду не надходило.
Оцінюючи діяння ОСОБА_1 апеляційний суд виходить з того, що умовами настання адміністративної відповідальності за вчинення інкримінованого йому правопорушення є наявний причинний зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.
Відповідно до п.1.10. Правил дорожньо-транспортна пригода, це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.
У відповідності до схеми ДТП наявні відомості щодо дорожньої розмітки, зазначений напрямок руху транспортних засобів, місце зіткнення та зупинки транспортних засобів. Крім того зазначений перелік видимих пошкоджень ТЗ, що засвідчено підписами учасників ДТП.
Крім того відповідно до п.1.3 Правил Дорожнього Руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги Правил, а також бути взаємно ввічливими та за п.1.5, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Розташування на схемі автомобілів, локалізація їх пошкоджень об`єктивно свідчать про те, що водій ОСОБА_1 почав маневр ліворуч не впевнившись в безпеці свого руху, без належного дотримання безпечного бокового інтервалу в результаті чого відбулося зіткнення автомобілів. Про це свідчить місце розташування транспортних засобів на схемі ДТП.
Припущення  ОСОБА_1 стосовно того, що автомобілем під керуванням ОСОБА_3 спричинена ДТП не знайшли свого підтвердження. Зважаючи на місце зіткнення транспортних засобів, наявні пошкодження та розташування автомобілів після зіткнення, пояснення водія ОСОБА_1 є неспроможними. В свою чергу пояснення водія ОСОБА_3 , є послідовними, та при аналізі матеріалів узгоджуються між собою, та відповідають схемі ДТП.
Зазначена схема підписана уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовано місце зіткнення, положення транспортних засобів після їх зіткнення, наявні пошкодження ТЗ.
Правила дорожнього руху відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Відповідно до загальних положень Правил дорожнього руху кожен учасник дорожнього руху розраховує не тільки на те, що й інші учасники виконують ці правила, а й на те, що покриття автомобільної дороги перебуває в придатному для експлуатації стані, що забезпечує нормальний і безпечний рух автомобільного транспорту, а дорожні знаки вказують, як повинен поводитися водій на конкретному відрізку дороги.
Беручи до уваги вищевикладені обставини дорожньо-транспортної пригоди, враховуючи досліджені у справі докази, які є достатніми та допустимими, відтак встановлюють причинно-наслідковий зв`язок між діями кожного з учасників ДТП та наслідками, які настали, апеляційний суд вважає, що місцевий суд дійшов помилкового висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Апеляційним судом було встановлено, що згідно з п.11.1 ПДР, за відсутності розмітки чи знаків водії визначають кількість смуг самостійно, враховуючи габарити авто та безпечний інтервал. При цьому важливо не виїжджати на смугу зустрічного руху.
Учасники апеляційного розгляду не заперечили, що фактично на ділянці автодороги де відбулась ДТП в одному напрямку рухались по два автомобіля. ОСОБА_6 зазначив в своїх поясненнях, оскільки автомобіль під його керуванням рухався повільно, він керував транспортним засобом так, щоб інші учасники руху мали змогу його випередити. 
Не може бути підставою для визнання не винуватим ОСОБА_1 лише з підстав того, що інший учасник ДТП є місцевим, та повинен знати щодо таких особливостей даної ділянки дороги. 
Матеріали провадження не містять відомостей щодо наявності будь яких дорожніх знаків, якими б встановлювалась обмеження щодо руху транспортних засобів, чи звуження дороги.
Пункт 10.3 ПДР України регламентує безпечне перестроювання: при зміні смуги водій зобов`язаний дати дорогу попутним авто, що рухаються по сусідній смузі без зміни напрямку, що знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги.

Апеляційним судом під час апеляційного перегляду встановлено, що 30.09.2025 серії ЕПР1 № 469580 30.09.2025 о 13:00 АД М-30 Стрий -Умань-Дніпро-Ізварине,725 км, водій ТЗ КАМАЗ д/з 4446Н2 ОСОБА_1 під час перестроювання не дав дорогу ТЗ, що рухався в попутному напрямку, по тій смузі, на яку мав намір перестроїтися, в результаті чого здійснив зіткнення з ТЗ Nissan Ariya н.з. НОМЕР_1 , під керуванням  ОСОБА_3 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, травмованих немає, чим порушив п.10.3. ПДР України. чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП.
Разом з тим, у відповідності до положень п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате піддягає закриттю в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.
Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП в справах про адміністративні правопорушення, підвідомчих суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше ніж через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше ніж через три місяці з дня його виявлення.
Оскільки з моменту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, яке мало місце 30 вересня 2025 року, сплинуло 3 місяці, на нього не може бути накладено стягнення відповідно до вимог ст.38 КУпАП, а тому провадження за вказане правопорушення згідно п.7 ст.247 КУпАП підлягає закриттю.
Керуючись ст. 38,247,294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду

ПОСТАНОВИВ:
Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Кропивницького районного суду Кіровоградської області від 12.12.2025 року.
Апеляційну скаргу адвоката Кушнірова О.М. в інтересах потерпілої ОСОБА_3 – задовольнити частково.
Постанову Кропивницького районного суду Кіровоградської області від 12.12.2025- скасувати.
Визнати винним ОСОБА_1  у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП провадження закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП, - у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП.
Стягнути з ОСОБА_1  в користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького 
апеляційного суду В.В. Кабанова