П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2026 року 
м. Рівне

Справа № 564/5266/25
Провадження № 22-ц/4815/728/26

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 

головуючого-судді – Шимківа С.С.,
суддів: Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.,
секретар судового засідання – Ковальчук Л.В., 
учасники справи: 
заявник – ОСОБА_1 ,
заінтересована особа – головний державний виконавець Костопільського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції – Никончук Олександр Анатолійович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , яка подана її представником – адвокатом Михайловим Володимиром Олександровичем на ухвалу Костопільського районного суду Рівненської області від 23 січня 2026 року (постановлену у складі судді Цвіркуна О.С.) про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2025 року головний державний виконавець Костопільського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції – Никончук Олександр Анатолійович звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межу України боржника-фізичної особи, у зв`язку з перебуванням на виконанні виконавчих листів, боржником по яких являється ОСОБА_1 .
Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 26 грудня 2025 року подання задоволено.
Встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі території України без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на неї у зведеному виконавчому проваджені №77745246 до якого входять:
- ВП 76086668 з виконання виконавчого листа № 564/1458/23 від 06.11.2023 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суми витрат сплаченого відшкодування в розмірі 112760 грн. 98 коп.; суми витрат на встановлення розміру заподіяної шкоди в розмірі 2510 грн. 00 коп.; суми сплаченого судового збору в розмірі 2684 грн. 00 коп.
- ВП 77965324 з виконання виконавчого листа № 564/4433/24 від 26.02.2025 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України страхового відшкодування в сумі 164886 грн. 00 коп.; судового збору у сумі 3028 грн.
- ВП 77730056 з виконання виконавчого листа №564/1534/23 від 26.09.2024 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 15000 грн.
У січні 2026 року  ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, в якій просить суд скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, яке було застосоване ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області №564/5266/25 від 26.12.2025.
В обґрунтування заяви зазначає, що частково сплачує заборгованість, а тому в її діях не вбачається свідомого ухилення від обов`язків, які покладені на неї судовим рішенням.
Також зазначає, що є волонтером Благодійної організації «Благодійний фонд «Незламність.UA» та з початку повномаштабного вторгнення російської федерації в Україну здійснює за дорученням фонду завезення та доставку транспортних засобів на територію України. Вказує, що її виїзд за кордон пов`язаний з волонтерською діяльністю, а не з будь-якою іншою метою.
Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 23 січня 2026 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України – відмовлено.
Судове рішення обґрунтовано тим, що мета постановлення ухвали Костопільського районного суду Рівненської області від 26 грудня 2025 року у вигляді гарантування повернення боргу жодним чином не досягнута, та підстави для застосування у відношенні ОСОБА_1 обмежувального заходу у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не відпали та наявні в повному об`ємі.
При цьому, суд звертає увагу, що тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України пов`язано виключно з наявністю значної суми заборгованості у зведеному виконавчому провадженні, яка боржником фактично не сплачується.
Не погоджуючись із ухвалою суду ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку.
У поданій апеляційній скарзі зазначає, що вважає оскаржувану ухвалу суду незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
У діях ОСОБА_1 , як боржника, не вбачається свідомого ухилення від обов`язків, які покладені на неї судовим рішеннмя.
Із п`яти постанов про відкриття виконавчих проваджень – повністю виконано дві, дві інші виконано частково та виконання виконавчих документів здійснюється боржником щомісяця, незважаючи на те, що вона офіційно не працює, не має у власності рухомого та нерухомого майна, за рахунок якого можна було б провести примусове стягнення боргу.
Крім того, вона є волонтером Благодійної організації "Благодійний Фонд "Незламність.UA" та здійснює ввезення з-за кордону транспортних засобів на територію України як гуманітарної допомоги для потреб Збройних Сил України та військових частин.
Просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_1 та скасувати тимчасове обмеження у праві її виїзду за межі України. 
26 лютого 2026 року Костопільським ВДВС у Рівненському районі Рівненської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України подано відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що станом на 25.02.2026 року заборгованість по зведеному виконавчому провадженню №77745246, боржником у якому являється ОСОБА_1 , не сплачена.
Майно належне боржнику на праві власності – відсутнє.
Боржником рішення суду щодо стягнення з неї заборгованості виконано не було, що призвело до вжиття відносно неї заходів примусового виконання.
Просить залишити без задоволення апеляційну скаргу.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374, статті 375 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Право громадян України на пересування, в тому числі і залишення території України, закріплено у статті 33 Конституції України, за якою кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. У той же час Конституція України передбачає можливість обмеження наданих громадянинові прав у випадках, що не заборонені законом.
Пунктом 5 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов`язань.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.
Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (частини перша, друга статті 18 ЦПК України).
Судові гарантії законності виконавчого провадження та захисту прав його учасників полягають у тому, що до юрисдикції суду віднесено вирішення низки питань, які мають значення для виконання рішень суду та інших юрисдикційних органів, зокрема, таким є питання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.
У разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів (пункт 19 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).
Частиною першою статті 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.
Відповідно до частини третьої статті 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.
Суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника (частина п`ята статті 441 ЦПК України).
Звертаючись до суду з заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, боржник повинен довести факт зміни обставин, які стали підставою для застосування до нього відповідного заходу.
У справі встановлено, що ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 26.12.2025 №564/5266/25 тимчасово обмежено у праві виїзду за межі території України без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на неї у зведеному виконавчому проваджені №77745246.
Підставою тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України була наявність зведеному виконавчому проваджені №77745246 заборгованості та систематичний виїзд за межі території України.
Так, з листа Костопільського ВДВС у Рівненському районі Рівненської області №1056 від 08.01.2026, вбачається що заборгованість ОСОБА_1 у зведеному виконавчому провадженні становить близько 300000 грн., з яких стягнуто близько 20000 грн.
Звертаючись із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, ОСОБА_1 покликалася на відсутність свідомого ухилення від виконання судових рішень про стягнення боргу та часткове їх виконання, а також на заняття волонтерською діяльністю.
Проте, такі доводи заявника є безпідставними, оскільки заборгованість у ОСОБА_1 не погашена, за досить тривалий час.
Окрім того, саме по собі зайняття волонтерською діяльністю не є автоматичною підставою для скасування обмеження у праві виїзду за кордон боржнику у виконавчому провадженні. Обмеження знімається переважно після повного погашення боргу або скасування ухвали суду про обмеження, що вимагає доведення нових, вагомих обставин. 
Тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України пов`язано виключно з наявністю значної суми заборгованості у зведеному виконавчому провадженні, яка боржником фактично не сплачується.
Належних та допустимих доказів погашення вказаної заборгованості заявником суду не надано і таких обставин не доведено.
Таким чином, за недоведеності заявником факту виконання обов`язку, покладеного на неї судовими рішеннями, вжиття усіх необхідних заходів для виконання боргових зобов`язань, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для скасування заходів тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, що відповідає нормам матеріального і процесуального права та доводами апеляційної скарги не спростовується.
За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції та залишає ухвалу суду без змін, а апеляційну скаргу представника боржника - без задоволення.
Керуючись статтями 35, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , яка подана її представником – адвокатом Михайловим Володимиром Олександровичем залишити без задоволення.
Ухвалу Костопільського районного суду Рівненської області від 23 січня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя      Шимків С.С.

Судді:        Боймиструк С.В.

Гордійчук С.О.