ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2026 року Соборний районний суд міста Дніпра

у складі: головуючого судді – ОСОБА_1 

з секретарем: ОСОБА_2 

за участю: прокурора – ОСОБА_3 
обвинуваченого – ОСОБА_4 
захисника – адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра матеріали кримінального провадження № 201/15061/25 (пр. № 1-кп/201/1374/2025), відомості про яке 03 грудня 2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 62024080100007480, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Москва, Російської Федерації, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

13 жовтня 2025 року, о 06 годині 55 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні комп`ютерного клубу «ОТТАВІО», що належить ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , у службовому кабінеті побачив шухлядку, в якій знаходились грошові кошти у сумі 11 037,00 (одинадцять тисяч тридцять сім) гривень, та в цей час у нього виник прямий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану. 
Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне заволодіння чужим майном, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що його дії є таємними для оточуючих, діючи умисно передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості взяв з шухлядки грошові кошти у сумі 11 037,00 гривень. 
Після чого, ОСОБА_4 утримуючи при собі викрадене майно, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 11 037,00 гривень.
Умисні дії ОСОБА_4 виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті. Крім того, обвинуваченим було заявлено клопотання про розгляд кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що ним не оспорюються фактичні обставини кримінального провадження.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, раніше не судимий, вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. Обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено. 
З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак, зі звільненням останнього від відбування покарання з випробувальним терміном, в порядку передбаченому ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, його конкретним обставинам і наслідкам, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся у скоєному, а також обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого і відсутності таких, що його обтяжують, сукупність яких з вищенаведеними даними, які враховувались при призначенні покарання, свідчить про недоцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, пов`язаного з реальним його відбуттям, при цьому, призначення такого покарання є необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також буде відповідати загальним засадам призначення покарання, передбаченими ст. 65 КК України, та принципам справедливості, достатності і співрозмірності. 
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідно до ч. 1 ст. 377 КПК України скасувати, звільнивши ОСОБА_4 з-під варти в залі суду. 
Долю речових доказів, суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у цьому кримінальному провадженні. 
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі. 
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки у виді: періодичного з`явлення для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомлення уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця проживання, роботи і навчання. 
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою – скасувати, звільнивши останнього з-під варти в залі суду. 
Речові докази – грошові кошти у загальній сумі 4 960,00 гривень, дві зв`язки ключів, передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 – залишити за належністю власнику; чотири квитанції, банківську картку АТ КБ Приватбанк - повернути за належністю власнику.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи у розмірі 2 228 (дві тисячі двісті двадцять вісім) гривень 50 копійок. 

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя:       ОСОБА_1