ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" лютого 2026 р. Справа №909/1044/23

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді Бонк Т.Б.,
Суддів Бойко С.М.,
Якімець Г.Г.,
розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 б/н від 29.12.2025 (вх. суду від 29.12.2025 № 01-05/3868/25)
на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 16.12.2025 про виправлення описки в резолютивній частині ухвали (повну ухвалу складено 18.12.2025, суддя Скапровська І.М.) 
у справі № 909/1044/23
за позовом: Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк», м. Київ
до відповідача-1: Приватного підприємства «Карпатнафтопродукт», м. Івано-Франківськ
відповідача-2: ОСОБА_1 , с. Кадобна, Івано-Франківська обл.
про: стягнення солідарно заборгованості в сумі 458 260,37 грн,
за участю приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького Володимира Васильовича,

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог заяви і ухвали суду попередньої інстанції:
Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 01.04.2025 заяву приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького В. В. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника право власності, на яке не зареєстроване у встановленому законодавством порядку за боржником – ОСОБА_1 , домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 , частка власності – невідома, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2282086726101, для виконання ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 21.03.2024, що виданий у справі 909/1044/23 про стягнення солідарно з ПП "Карпатнафтопродукт" та ОСОБА_1 на користь ПАТ Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" заборгованості у сумі 458 260,37 грн та судового збору 3 436,95 грн – задоволено.
Звернуто стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстроване у встановленому законодавством порядку, а саме: домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , частка власності – невідома, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2282086726101 для виконання ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 21.03.2024, що виданий у справі 909/1044/23 про стягнення солідарно з ПП "Карпатнафтопродукт" та ОСОБА_1 на користь ПАТ Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" заборгованості у сумі 458 260,37 грн та судового збору 3 436,95 грн.
ПАТ Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" звернувся до суду першої інстанції з заявою про виправлення описки в резолютивній частині ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 01.04.2025, шляхом заміни в описі домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 словосполучення «частка власності – невідома» на словосполучення «частка власності - « 1/2».
Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 16.12.2025 у справі № 909/1044/23 заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" про виправлення описки в резолютивній частині ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 01.04.2025 – задоволено. Виправлено описку в резолютивній частині ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 01.04.2025, що винесена у справі №909/1044/23, зазначивши частка власності - « 1/2».
В оскаржуваній ухвалі місцевим господарським судом зазначено, що Верховним Судом у постанові від 21.02.2025, що винесена у справі № 909/1044/23 у мотивувальній частині встановлено належність боржнику ОСОБА_1 на праві власності нерухомого майна — 1/2 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2282086726101), право власності на яке не зареєстроване у Державному реєстрі речових прав у встановленому законом порядку; при цьому матеріалами справи підтверджується, що заява приватного виконавця подана саме про звернення стягнення на вказану частку майна (заява за вх.№.14547 від 18.09.2024).
Враховуючи заяву подану приватним виконавцем 18.09.2024, постанову Верховного Суду від 21.02.2025, ухвалену у даній справі, місцевий господарський суд дійшов висновку, що допущена описка при виготовлені ухвали від 01.04.2025 не впливає на суть ухвали про звернення стягнення на нерухоме майно боржника.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:
Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду про виправлення описки, ОСОБА_1 звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просив ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 16.12.2025 року у справі №909/1044/25 скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні заяви ПАТ Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" про виправлення описки в резолютивній частині ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 01.04.2025 у справі №909/1044/23 – відмовити.
Скаржник зазначає, що в матеріалах справи відсутній будь-який правовстановлюючий документ, який би підтверджував, що відповідачу 2 належить частка домоволодіння. Крім того, апелянт наголошує на неможливості визначення частки в майні, якщо право власності не зареєстровано.
Також скаржник стверджує, що суд першої інстанції в цій справі досліджував питання права власності та частки і дійшов правильного висновку, що частка власності – невідома, про що і вказав в ухвалі від 01.04.2025 року.
На думку апелянта, помилку щодо визначення розміру частки власності може виправити лише суд вищої інстанції під час апеляційного/касаційного перегляду рішення.

Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому не погодився з доводами скаржника, вказав, що при зверненні з поданням приватним виконавцем надано суду докази, що підтверджують частку власності (1/2) боржника, право власності на яке не зареєстроване за боржником у встановленому законом порядку.
Відтак просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду про виправлення описки - без змін.

Інші учасники справи відзиву на апеляційну скаргу не подали.

Рух справи в суді апеляційної інстанції:
Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2025 справу № 909/1044/23 розподілено колегії суддів у складі: головуючого судді Бонк Т.Б., суддів Бойко С.М., Якімець Г.Г.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 19.01.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 б/н від 29.12.2025 (вх. суду від 29.12.2025 № 01-05/3868/25) на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 16.12.2025 у справі № 909/1044/23; постановлено здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи; витребувано матеріали справи з місцевого господарського суду.

Згідно з встановленими судом апеляційної інстанцій обставин і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що:
15.11.2023 Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Приватного підприємства "Карпатнафтопродукт" та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 458 260,37 грн.
Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 22.02.2024 позов задоволено. Стягнуто солідарно з ПП "Карпатнафтопродукт" та ОСОБА_1 на користь ПАТ АКБ "Індустріалбанк" 153 047,28 грн інфляційних нарахувань та 305 213,09 грн процентів на прострочену до повернення суму кредиту. 
21.03.2024 Господарським судом Івано-Франківської області видано накази про примусове виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 22.02.2024.
Постановами приватного виконавця Витвицького В. В. від 01.05.2024 відкриті виконавчі провадження № 74902303 та № 74901951, які були об`єднані у зведене виконавче провадження № 74901951 з примусового виконання наказів Господарського суду Івано-Франківської області від 21.03.2024.
Постановами приватного виконавця Витвицького В. В. від 08.05.2024 накладено арешт на кошти та майно боржника ОСОБА_1 
21.05.2024 приватним виконавцем Витвицьким В. В. винесено постанову про розшук майна боржника ОСОБА_1 .
04.09.2024 приватний виконавець Витвицький В. В. звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з поданням про звернення стягнення на майно боржника - ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано у встановленому законодавством порядку.
Подання мотивовано таким:
- на виконанні у приватного виконавця знаходиться зведене виконавче провадження № 7402897 з примусового виконання наказів Господарського суду Івано-Франківської області від 21.03.2024 у справі № 909/1044/23. За виконавчими документами боржником є ОСОБА_1 . Після відкриття 01.05.2024 виконавчих проваджень № 74902303 та № 74901951 боржника було зобов`язано подати декларацію про доходи та майно. Приватний виконавець зазначив, що боржник не виконав вказані вимоги, а також те, що рішення суду до теперішнього часу не виконане, а боржник ухиляється від його виконання;
- 02.02.2021 ОСОБА_1 (дарувальник) та ОСОБА_2 (обдаровувана) уклали договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Дорошенко О. В., від 02.02.2021, номер в реєстрі 212, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_2 прийняла в дарунок 1/2 частину домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
- 16.06.2021 Івано-Франківський міський суд ухвалив рішення, залишене без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 15.01.2024, згідно з яким задоволено позов ПАТ АКБ АКБ "Індустріалбанк" та визнано недійсним договір дарування від 02.02.2021, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , предметом відчуження за яким є об`єкт нерухомого майна – домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 частка власності: 1/2, реєстраційний номер майна в РПВНМ: 485031, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційний номер: 2282086726101.
Виконавець вказував, що згідно з доданими до подання документами боржнику ОСОБА_1 на праві власності належить нерухоме майно з часткою власності: 1/2, право власності на яке не зареєстроване за боржником у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в установленому законодавством порядку. Просив звернути стягнення на вказане нерухоме майно.
Апеляційним судом встановлено, що 04.09.2024 виконавець звернувся до суду у цій справі з поданням про звернення стягнення на майно боржника, в прохальній частині якого не вказав частку (том 1, а.с. 102) та в подальшому виконавець зазначив суду першої інстанції, що підсистемою ЄСІТС не розпізнано символ 1/2 (одна друга), тому він уточнив прохальну частину подання та просив суд звернути стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку за боржником ОСОБА_1 1/2 (одна друга) частина домоволодіння (том 1, а.с. 184).
Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 18.09.2024 у справі № 909/1044/23, залишеною без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 02.12.2024, відмовлено у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького В. В. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстроване у встановленому законодавством порядку, а саме: домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ; частка власності: 1/2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2282086726101.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.02.2025 у справі № 909/1044/23 частково задоволено касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк". Постанову Західного апеляційного господарського суду від 02.12.2024 і ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 18.09.2024 у справі № 909/1044/23- скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.
У постанові Верховного Суду від 21.02.2025 у цій справі (пункт 41) вказано, що в судах попередніх інстанцій приватним виконавцем Витвицьким В.В. було надано докази того, що боржнику ОСОБА_1 на праві власності належить нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в установленому законодавством порядку: домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ; частка власності: 1/2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2282086726101.
Верховний Суд у цій справі також встановив, що державна реєстрація права власності ОСОБА_1 на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ; частка власності: 1/2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2282086726101 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не поновилась, однак обставини належності боржникові такого нерухомого майна є доведеними та підтвердженими (пункт 47 постанови).
За результатами нового розгляду, ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 01.04.2025 заяву приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького В. В. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника право власності на яке не зареєстроване у встановленому законодавством порядку за боржником - ОСОБА_1 , домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 , частка власності - невідома, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2282086726101, для виконання ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 21.03.2024, що виданий у справі 909/1044/23 про стягнення солідарно з ПП "Карпатнафтопродукт" та ОСОБА_1 на користь ПАТ Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" заборгованості у сумі 458 260,37 грн та судового збору 3 436,95 грн – задоволено.
Звернуто стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстроване у встановленому законодавством порядку, а саме: домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , частка власності - невідома, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2282086726101 для виконання ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 21.03.2024, що виданий у справі 909/1044/23 про стягнення солідарно з ПП "Карпатнафтопродукт" та ОСОБА_1 на користь ПАТ Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" заборгованості у сумі 458 260,37 грн та судового збору 3 436,95 грн.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 23.07.2025 у справі № 909/1044/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишено без задоволення; ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 01.04.2025 у справі № 909/1044/23 – залишено без змін.
У мотивувальній частині постанови апеляційного суду вказано, що аргументи щодо незазначення частки власності (1/2 ) в оскаржуваній ухвалі суду є необґрунтованими та є арифметичною помилкою (опискою), яка може бути вправлена судом. 
Постанова Західного апеляційного господарського суду від 23.07.2025 у справі № 909/1044/23 у встановленому законом порядку набрала законної сили, у касаційному порядку не оскаржувалась.

При перегляді ухвали місцевого господарського суду про виправлення описки судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась таким:
Відповідно до чч. 1-2 ст. 243 Господарського процесуального кодексу України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановлюється ухвала.
У постанові Верховного Суду від 15.01.2021 у справі № 905/2135/19 зазначено, що судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу. Законом передбачені випадки, коли недоліки рішення суду можуть бути усунені тим самим судом, що його ухвалив. Описка – це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Арифметична помилка – це неточність у розмірі присудженого, неправильність арифметичних розрахунків.
Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні, постанові або ухвалі), суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номеру і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи тощо), або мають технічний характер (тобто, виникли в процесі виготовлення тексту рішення).
Не вважаються опискою помилки, які не викривляють зміст, тобто неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.
Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо.
Аналогічна правова позиція наведена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 23.03.2023 у справі № 990/106/22.
Ухвала про виправлення описки є невід`ємною частиною того судового рішення, до якого відповідні виправлення вносяться, тобто по своїй суті ухвала про виправлення описки не є самостійним процесуальним документом, а лише усуває неточності, помилки та описки, допущені при виготовленні тексту того чи іншого процесуального документа.
Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених в судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номера і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи, займаної посади тощо) або виправляє помилки, що мають технічний характер (тобто виникли при виготовленні тексту судового рішення). Отже, виправлення допущених у судовому рішенні описок, арифметичних чи технічних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть ухваленого судом рішення (висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2019 у справі № 901/87/19 та Верховного Суду від 02.10.2025 у справі № 520/32217/23).
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт, зокрема, посилається на те, що в матеріалах справи відсутній будь-який правовстановлюючий документ, що підтверджує належність відповідачу 2 частки домоволодіння.
Відповідно до частини десятої статті 336 ГПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.
Аналіз норми статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" свідчить про те, що нею чітко визначена умова, за якої суд вирішує питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника - це відсутність реєстрації права власності за боржником в установленому законом порядку.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 24.12.2024 у справі № 755/3390/16-ц.
Отже, встановлення факту наявності такої спеціальної умови надає право на звернення стягнення на нерухоме майно, належне боржнику на праві власності, але щодо якого відсутня реєстрація такого права власності. Законодавством не визначено будь-яких додаткових умов чи порядку, з яким би пов`язувалось право звернути стягнення на таке майно у виконавчому провадженні.
Колегія суддів наголошує, що обставини наявності у відповідача 2 частки домоволодіння встановлені Верховним Судом у постанові від 21.02.2025 у цій справі та були враховані судом першої інстанції при постановленні ухвали про виправлення описки.
Як було зазначено вище, касаційний суд зауважив, що у матеріалах справи наявні надані приватним виконавцем інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.09.2024, що підтверджують право власності на дві земельні (площею 0,02 га, кадастровий номер: 2610100000:01:011:0268, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2186070326101 та площею 0,08 га, кадастровий номер: 2610100000:01:011:0649, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2186107026101) за ОСОБА_1 . Проте, державна реєстрація права власності ОСОБА_1 на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ; частка власності: 1/2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2282086726101 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не поновилась.
Таким чином, частку власності у розмірі 1/2 на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в установленому законодавством порядку: домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2282086726101 було встановлено в межах розгляду касаційної скарги Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" у цій ж справі.
При цьому, суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про виправлення описки правомірно не досліджував та не надавав оцінку правовстановлюючим документам на підтвердження частки домоволодіння у відповідача 2, позаяк зазначене є недопустимим при вирішенні питання про виправлення описки.
Крім цього, суд першої інстанції, обґрунтовано керувався висновками апеляційного суду у постанові від 23.07.2025 у цій справі, у якій колегія суддів зазначила, що незазначення частки власності (1/2 ) в оскаржуваній ухвалі суду є арифметичною помилкою (опискою), яка може бути вправлена судом.
У постанові Верховного Суду від 02.10.2025 у справі № 520/32217/23 зроблено висновок, що суд вправі здійснити технічну заміну елемента, помилковість якого є очевидною й такою, що в подальшому може ускладнити виконання судового рішення.
Апеляційний суд також зауважує, що 04.09.2024 виконавець звернувся до суду у цій справі з поданням про звернення стягнення на майно боржника, в прохальній частині якого не вказав частку (том 1, а.с. 102) та в подальшому виконавець зазначив суду першої інстанції, що підсистемою ЄСІТС не розпізнано символ 1/2 (одна друга), тому він уточнив прохальну частину подання та просив суд звернути стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку за боржником ОСОБА_1 1/2 (одна друга) частина домоволодіння (том 1, а.с. 184).
Колегія суддів вважає, що саме незазначення розміру частки виконавцем у поданні від 04.09.2024 слугувало підставою для описки в резолютивній частині ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 01.04.2025, яка була виправлена оскаржуваною ухвалою у цій справі.
На підставі викладеного, враховуючи те, що Верховний Суд у цій справі встановив, що боржнику ОСОБА_1 на праві власності належить домоволодіння, частка власності: 1/2, беручи до уваги висновок апеляційного суду у цій справі щодо арифметичної помилки в частині незазначення частки власності, апеляційний суд погоджується з висновком суду попередньої інстанції про наявність правових підстав для виправлення описки в ухвалі суду від 01.04.2025, яким фактично усунуто неточності щодо встановлених фактичних обставин справи.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 276 ГПК України).
На підставі викладеного колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 16.12.2025 у справі № 909/1044/23 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для її скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Судові витрати в суді апеляційної інстанції:
Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України). Тому згідно з ст. 129 ГПК України сплачений апелянтами судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.
Керуючись ст.ст. 86, 129, 236, 252, 254, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 б/н від 29.12.2025 (вх. суду від 29.12.2025 № 01-05/3868/25) - залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 16.12.2025 у справі № 909/1044/23 – залишити без змін.
3. Судовий збір за перегляд справи у суді апеляційної інстанції - покласти на скаржника.
4. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.
5. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Головуючий суддя Т.Б. Бонк

суддя С.М. Бойко

суддя Г.Г. Якімець