П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/10943/25	

Перша інстанція: суддя Потоцька Н.В.,
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Шляхтицького О.І.,
суддів: Семенюка Г.В., Федусика А.Г. 

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16.02.2026 у справі № 420/10943/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання переглянути постанову, –

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання переглянути постанову. 
Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 18.06.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання переглянути постанову задовольнив повністю.
Визнав протиправною та скасував постанову Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України по встановленню причинного зв`язку захворювання, поранень та травм, оформлену протоколом №63 від 27.01.2025 в частині, що стосується ОСОБА_1 .
Зобов`язав Центральну військово-лікарську комісію Державної прикордонної служби України переглянути постанову про встановленню причинного зв`язку захворювання, поранень та травм, оформлену протоколом №63 від 27 січня 2025 року в частині, що стосується ОСОБА_1 , з урахуванням висновків суду.
Рішення набрало законної сили 21.10.2025.
02.12.2026 до суду від позивача надійшла заява (вх. №128696/25), в якій заявник просить суд встановити судовий контроль за виконанням рішення суду.
Підставою звернення з заявою про встановлення контролю було те, що на думку заявника ЦВЛК ДПСУ не виконали рішення суду, та суто формально переглянули причинний зв`язок захворювання, залишивши його без змін, а саме у формулюванні: Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. Крім того, ЦВЛК ДПСУ Протоколом №679 незаконно змінено причинний зв`язок захворювання: Гіпертонічна хвороба II ст. (УЗ-ознаки потовщення інтимамедіа ЗСА, генералізоване звуження артерій сітківки). СН 0 ст. Захворювання, ні, не пов`язане з проходженням військової служби.
Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 10.12.2025 задовольнив заяву ОСОБА_1 в порядку ст. 382 КАС України за вхід. №128696/25 від 05.12.2025 року та встановив судовий контроль за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.06.2025 року по справі №420/10943/25 шляхом зобов`язання Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України подати до суду у тридцятиденний строк звіт про виконання судового рішення по справі №420/10943/25 з дня отримання копії ухвали. В іншій частині заяви – відмовлено. 
07.01.2026 надійшла заява Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України за вхід. №2870/26 про надання на виконання рішення суду звіту, в якій зазначено:
“…На виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2025 та рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.06.2025 у справі № 420/10943/25 Центральна військово-лікарська комісія Державної прикордонної служби України 24.10.2025 повторно розглянула скаргу адвоката ЯНЦЮКА Н.В. № 01/04.24 від 02.04.2024 року, в інтересах військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_2 та прийняла власну постанову оформлену протоколом засідання Центральної військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм, каліцтв) № 679 від 24.10.2025 з врахуванням висновків суду, зокрема: 
в тексті витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм, каліцтв) № 679 від 24.10.2025 зазначено акти Нвс-5 та НПвс від 11.08.2020 р. № 13-20 Від 2020 та акти Нвс-5 та Нвс-1 № 03/1-24 від 09.02.2024 року; 
змінено (доповнено) (розділ VIII протоколу) обґрунтування рішення ЦВЛК ДПСУ із викладенням в ньому обставин та аргументів на підставі аналізу яких прийнято дане рішення щодо встановлення причинного зв`язку травм, захворювань КОСЕНКА А.С у протоколі засідання Центральної військоволікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм, каліцтв) № 679 від 24.10.2025. 
Додатково повідомляємо суд, що згадані вище акти Нвс-5 та НПвс від 11.08.2020 р. № 13-20 Від 2020 та акти Нвс-5 та Нвс-1 № 03/1-24 від 09.02.2024 згадуються та аналізуються лікарем-експертом в розділі VIII протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм, каліцтв) № 679 від 24.10.2025 (копія протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм, каліцтв) № 679 від 24.10.2025 додається)…”
До заяви додані копії витягу із протоколу засідання ЦВЛК ДПСУ № 679 від 24.10.2025 року та лист ЦВЛК ДПСУ №10К-283222 від 11.11.2025 року про направлення копії протоколу заявнику.
Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 16.02.2026 у справі № 420/10943/25 прийняв звіт Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України за вхід. №2870/26 від 07.01.2026 щодо виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.06.2025 у справі №420/10943/25.
Постановляючи вищевказану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що Центральною військово-лікарською комісією Державної прикордонної служби України переглянуто постанову про встановленню причинного зв`язку захворювання, поранень та травм, оформлену протоколом №63 від 27 січня 2025 року в частині, що стосується ОСОБА_1 , з урахуванням висновків суду.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про задоволення заяви Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України, шляхом прийняття звіту.
Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі вказує, що ухвала судом першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою у прийнятті звіту про виконання судового рішення відмовити.
Апелянт, мотивуючи власну правову позицію зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що ЦВЛК ДПСУ в Протоколі №679 хоч і зазначила, що причинний зв`язок встановлено на підставі актів Нвс1 та Нвс5 №03/1-24 від 09.02.2024, однак фактично висновки, зроблені ЦВЛК ДПСУ, протирічать інформації, зазначеній в даних актах. Тобто, наявність акту Нвс1 зобов`язує ВЛК встановити причинний зв`язок: Травма, ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.
Крім цього, апелянт стверджує, що ОСОБА_1 не просить суд втрутитися в дискреційні повноваження ЦВЛК ДПСУ та аналізувати медичні документи. Натомість, зазначає, що варто зобов`язати ЦВЛК ДПСУ встановити причинний зв`язок травми у формулюванні, яке вказано в актах Нвс1 та Нвс5 №03/1-24 від 09.02.2024, оскільки при встановленні причинного зв`язку травми, ВЛК не може діяти на власний розсуд, та зазначає причинний зв`язок на підставі актів, складених за результатами розслідування нещасного випадку.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Згідно з ч.1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Отже, адміністративним процесуальним законодавством регламентовано інститут судового контролю за виконанням судового рішення, метою якого є забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судового рішення та реальне відновлення прав особи, які ним захищені.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення (абзац другий частини першої статті 382 КАС України).
Статтею 382-2 КАС України визначено порядок розгляд звіту про виконання судового рішення.
Так, відповідно до частини першої статті 382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.
Відповідно до частини другої статті 382-2 КАС України звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення має містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається звіт; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає звіт, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); 4) номер справи, в межах якої ухвалено відповідне судове рішення; 5) відомості про виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання; 6) у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про обставини, які ускладнюють виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, які заходи вжито та вживаються ним для їх усунення; 7) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому.
За приписами частини третьої статті 382-2 КАС України до звіту додаються: 1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо звіт поданий представником і такі документи раніше не подавалися; 2) докази направлення копій звіту та доданих до нього матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.
Суд апеляційної інстанції встановив, що звіт Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України відповідає вимогам, встановленим частинами другою, третьою статті 382-2 КАС України.
Поряд з тим, як вбачається з резолютивної частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.06.2025, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2025, судом зобов`язано Центральну військово-лікарську комісію Державної прикордонної служби України переглянути постанову про встановленню причинного зв`язку захворювання, поранень та травм, оформлену протоколом №63 від 27 січня 2025 року в частині, що стосується ОСОБА_1 , з урахуванням висновків суду.
Вказаним рішенням суду зазначені такі висновки:
“Перевірка правильності прийнятого військово-лікарською комісією рішення виключно за медичними показниками не входить до компетенції адміністративного суду.
Тобто, розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку.
Разом з цим, перевіряючи межі дотримання процедури при прийнятті спірної постанови, суд дійшов висновку про її протиправність, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 4 глави 12 Положення №441, Постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:
"Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане за наявності обставин, передбачених частиною третьою статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
За змістом п. 6 Глави 12 Положення №441, Постанова ВЛК про причинний зв`язок гострого професійного захворювання, поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається з урахуванням відомостей, зазначених у формах Нвс-5, Нвс-1, НПвс, довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).
Номер та дата актів розслідування нещасного випадку, що стався, або довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), на підставі яких встановлено причинний зв`язок поранення, травми, контузії, каліцтва, обов`язково зазначаються у свідоцтві про хворобу, довідці ВЛК та в книзі протоколів засідань ВЛК (ЛЛК).
Вказана норма є імперативною, оскільки прямо визначає правила поведінки та виражається в категоричних розпорядженнях держави.
Сучасна концепція імперативних норм у міжнародному праві полягає в тому, що в будь-якому національному законодавстві є такі норми, які, враховуючи їх особливо важливе значення, повинні застосовуватися незалежно від принципу автономії волі сторін. Вони по суті усувають дію колізійних норм.
Така правова позиція щодо імперативності норми закону висловлена Верховним Судом у постанові від 16 листопада 2021 року у справі №904/2104/19.
Як вбачається з Витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювання, поранень та травм (протокол №63 від 27.01.2025), останній не містить зазначення номеру та дата актів розслідування нещасного випадку, що стався (форми Нвс-5, Нвс-1), що є обов`язковим.
Тому суд доходить висновку, що відповідачем порушено вимоги п. 6 глави 12 розділу ІІІ Положення №441.
Крім того, П`ятий апеляційний адміністративний суд у постанові від 29.11.2024 у справі №420/18952/24 зазначено: “… за результатами такої скарги, не було прийнято вмотивоване та обґрунтоване рішення із викладенням в ньому обставин та аргументів на підставі аналізу яких прийнято відповідне рішення…”.
У протоколі №63 від 27.01.2025 відсутнє обґрунтоване рішення із викладенням в ньому обставин та аргументів на підставі аналізу яких прийнято відповідне рішення.
А отже, така постава підлягає скасуванню.”.
Судом першої інстанції встановлено, що на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2025 та рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.06.2025 у справі № 420/10943/25 Центральна військово-лікарська комісія Державної прикордонної служби України 24.10.2025 повторно розглянула скаргу адвоката Янцюка Н.В. № 01/04.24 від 02.04.2024 року, в інтересах військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_1 та прийняла власну постанову оформлену протоколом засідання Центральної військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм, каліцтв) № 679 від 24.10.2025 з врахуванням висновків суду, зокрема: 
в тексті витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм, каліцтв) № 679 від 24.10.2025 зазначено акти Нвс-5 та НПвс від 11.08.2020 р. № 13-20 Від 2020 та акти Нвс-5 та Нвс-1 № 03/1-24 від 09.02.2024 року; 
змінено (доповнено) (розділ VIII протоколу) обґрунтування рішення ЦВЛК ДПСУ із викладенням в ньому обставин та аргументів на підставі аналізу яких прийнято дане рішення щодо встановлення причинного зв`язку травм, захворювань Косенка А.С у протоколі засідання Центральної військоволікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм, каліцтв) № 679 від 24.10.2025. 
Крім того, згадані вище акти Нвс-5 та НПвс від 11.08.2020 р. № 13-20 Від 2020 та акти Нвс-5 та Нвс-1 № 03/1-24 від 09.02.2024 згадуються та аналізуються лікарем-експертом в розділі VIII протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм, каліцтв) № 679 від 24.10.2025 (копія протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм, каліцтв) № 679 від 24.10.2025 додається).
Вказаний протокол враховує зауваження визначені у рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 18.06.2025, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2025.
Отже, дослідивши дані звіту, колегія суддів зазначає, що Центральна військово-лікарська комісія Державної прикордонної служби України встановлені судовим рішенням зобов`язання виконала, що свідчить про повне виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.06.2025. 
За таких обставин, апеляційний суд, як і суд першої інстанції дійшов висновку про прийняття поданого Центральною військово-лікарською комісією Державної прикордонної служби України звіту за вхід. №2870/26 від 07.01.2026 щодо виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.06.2025 у справі №420/10943/25.
Доводи апелянта про те, що варто зобов`язати ЦВЛК ДПСУ встановити причинний зв`язок травми у формулюванні, яке вказано в актах Нвс1 та Нвс5 №03/1-24 від 09.02.2024, оскільки при встановленні причинного зв`язку травми, ВЛК не може діяти на власний розсуд, та зазначає причинний зв`язок на підставі актів, складених за результатами розслідування нещасного випадку вважає безпідставними, оскільки акти Нвс-5 та Нвс-1 № 03/1-24 від 09.02.2024, враховані відповідачем, та, зокрема, згадуються та аналізуються лікарем-експертом в розділі VIII протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм, каліцтв) № 679 від 24.10.2025.
Викладені в цій постанові мотиви та аргументи дають відповідь на всі суттєві доводи апеляційної скарги. 
За наведеного, доводи апеляційної скарги, яким надано оцінку в мотивувальній частині постанови, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Апеляційний суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (див. п. п. 29 - 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), заява № 18390/91, від 09.12.1994. 
При цьому, право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх ( див. пункт 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), заява № 49684/99, від 27.09.2001.
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.
Згідно з частиною 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16.02.2026 у справі № 420/10943/25 – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Суддя-доповідач 		О.І. Шляхтицький	
Судді	  	А.Г. Федусик   Г.В. Семенюк