ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" березня 2026 р. Справа № 300/8900/25
м. Івано-Франківськ 
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Главача І.А., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до Надвірнянської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:
На розгляді Івано-Франківського окружного адміністративного суду знаходилась адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 (надалі, також – позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якого діяв адвокат Бобик Юрій Ігорович (надалі, також – представник позивача), до Надвірнянської міської ради (надалі, також – відповідач, Надвірнянська МР) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.03.2026 позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано рішення Надвірнянської міської ради від 06.11.2025 року за № 3149-46/2025, про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,1800 га для культурно-оздоровчих потреб, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей (код КВЦПЗ 10.08) в межах населеного пункту м. Надвірна на вул. Княгині Ольги б/н, а також рішення Надвірнянської міської ради від 06.11.2025 року за № 3150-46/2025, про надання Надвірнянській міській раді дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки комунальної власності орієнтовною площею 0,0270 га для культурно-оздоровчих потреб, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей в межах населеного пункту м. Надвірна на вул. Княгині Ольги б/н. Зобов`язано Надвірнянську міську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 0,1800 га в м. Надвірна по вул. Княгині Ольги, для культурно-оздоровчих потреб, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, згідно заяви ОСОБА_1 від 13.05.2025 року.
06.03.2026 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі до якої долучено докази понесення судових витрат на професійну правничу допомогу.
Заперечення на дану заяву від відповідача не надходили.
Відповідно до вимог частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати – без повідомлення учасників справи. У зв`язку з цим розгляд справи здійснювався у порядку письмового провадження, без проведення судового засідання.
Відповідно до положень статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Судом встановлено, що позовну вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу заявлено у позовній заяві, а заяву про долучення доказів представником позивача подано з дотриманням строків, передбачених частиною 7 статті 139 КАС України.
Розглянувши питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Так, положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі – Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги – домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво – вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги – види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; 4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; 5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; 7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; 9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Згідно положень частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до положень пунктів 1, 5 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
За змістом статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Відповідно до частин 3-4 статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
З аналізу положень статті 134 КАС України встановлено, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині 5 статті 134 КАС України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з частинами 6, 7 статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Так, до матеріалів справи позивачем для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано наступні копії документів: договір про надання правничої допомоги від 13.10.2025, додаткову угоду № 2 від 09.12.2025 до договору про надання правової допомоги від 13.10.2025, акт виконаних робіт по справі № 300/8900/25 від 04.03.2026.
Відповідно до умов договору про надання правничої допомоги від 13.10.2025, гонорар адвоката визначається за домовленістю сторін у додатковій угоді до даного договору. Для кожної окремої справи гонорар адвоката визначається окремо та його розмір погоджується у додаткових угодах.
Відповідно до умов додаткової угоди № 2 від 09.12.2025 до договору про надання правової допомоги від 13.10.2025, умови оплати клієнтом гонорару адвоката визначаються даною угодою. Пунктом 3 додаткової угоди № 2 передбачено, що розмір гонорару адвоката встановлений у фіксованому розмірі та становить 25000 грн за надання правової (правничої) допомоги щодо оскарження рішень Надвірнянської міської ради від 06.11.2025 року та зобов`язання до вчинення дій в судовому порядку у Івано-Франківському окружному адміністративному суді. За пунктом 5 цієї додаткової угоди, клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар у повному розмірі протягом розгляду даної справи у суді першої інстанції.
Відповідно до акту виконаних робіт по справі № 300/8900/25, ОСОБА_1 та адвокат Бобик Юрій Ігорович, уклали акт виконаних робіт про наступне:
1. У відповідності до умов Договору про надання правничої допомоги від 13.10.2025 та додаткової угоди № 2 від 09.12.2025 року, сторони погодили, що розмір гонорару адвоката встановлений у фіксованому розмірі.
2. Сторони погодили, що вартість послуг адвоката становить 25000,00 грн за надання правової допомоги клієнту, відносно розгляду справи яка перебуватиме на розгляді в Івано-Франківському окружному адміністративному суді щодо скасування рішень Надвірнянської міської ради та зобов`язання вчинити дії. Вартість гонорару є фіксованою та незмінною, а кількість витрачених годин не впливає на збільшення вартості.
Щодо виконаних робіт, то за змістом даного акту, адвокат виконав наступні роботи:
Підготовка та подання позовної заяви, формування додатків з 05.12.2025 по 09.12.2025;
Підготовка та подання заяви про забезпечення позову з 16.12.2025 по 18.12.2025;
Ознайомлення та аналіз відзиву на позовну заяву 31.12.2025;
Підготовка та подання відповіді на відзив з 03.01.2026 по 05.01.2026;
Підготовка та подання додаткових пояснень у справі з 21.02.2026 по 22.02.2026.
Доказів сплати витрат на правничу допомогу, суду не надано, незважаючи на посилання наявності таких у поданій заяві про розподіл судових витрат. Водночас, за усталеною практикою Верховного Суду, відсутність доказів сплати коштів адвокату не є підставою для відмови у стягненні витрат на правничу допомогу.
Заперечень щодо розміру витрат на правничу допомогу від відповідача не надійшло.
Верховний Суд у постанові від 01 вересня 2022 року у справі № 640/16093/21 вказав, що в будь-якому випадку, суд зобов`язаний перевірити докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, їх вартість, з огляду на положення частини четвертої статті 134 КАС України, згідно з якою для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи (частина п`ята статті 134 КАС України).
Частиною 9 статті 139 КАС України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Системний аналіз наведених вище норм права дає підстави вважати, що на підтвердження понесення витрат на правову допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому, матеріали справи повинні містити докази на підтвердження виконаних об`ємів робіт, їх кількості та видів.
Крім того, відповідно до частин 2, 3 статті 30 Закону № 5076-VI порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Вказана правова позиція викладена у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду у від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.
При вирішенні питання стосовно розподілу витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвоката, суд враховує те, що розгляд цієї справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи. Представник позивача, адвокат Бобик Ю.І. здійснював подання позовної заяви, відповіді на відзив, додаткових пояснень та заяви про забезпечення позову.
Зважаючи на відсутність заперечень відповідача, беручи до уваги положення частини 6 КАС України, суд робить висновок про те, що обґрунтованими є заявлені представником позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 25000 грн.
Суд відмічає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 за № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 за № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат на підставі статті 41 Конвенції, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України від 23.01.2014, заява №19336/04, пункт 268). У рішенні Європейського суду з прав людини від 28.11.2002 у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи, а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, суті виконаних послуг, суд вважає, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 25000,00 грн є співмірною із складністю цієї справи та справедливою.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення заяви представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, а саме на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на правову допомогу адвоката в сумі 25000,00 грн.
Керуючись статтями 134, 139, 143, 241-246, 252, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:
Заяву представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 300/8900/25 задовольнити повністю.
Ухвалити додаткове судове рішення в адміністративній справі № 300/8900/25 за позовом ОСОБА_1 до Надвірнянської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Надвірнянської міської ради (код ЄДРПОУ 04054257, вул. Гетьмана Мазепи, буд. 29, м. Надвірна, Надвірнянський район, Івано-Франківська область, 78405) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок.
Додаткове судове рішення надіслати представнику позивача та відповідачу через підсистему "Електронний суд".
Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 );
відповідач – Надвірнянська міська рада (код ЄДРПОУ 04054257, вул. Гетьмана Мазепи, буд. 29, м. Надвірна, Надвірнянський район, Івано-Франківська область, 78405).

Суддя   Главач І.А.