КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/1446/2026 
Справа № 761/30867/25
Головуючий в суді І інстанції Кваша А.В.
Доповідач в суді ІІ інстанції Кашперська Т.Ц.

П О С Т А Н О В А
Іменем України

06 квітня 2026 року 
м. Київ
Київський апеляційний суд у складі головуючого судді Кашперської Т.Ц., з участю секретаря судового засідання Діденка А.С., розглянувши апеляційну скаргу захисника Конопліцького Ігоря Васильовича на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 23 вересня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні п. 16.11 ПДР та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, 

в с т а н о в и в :

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 вересня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у порушенні п. 16.11 ПДР і вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., стягнуто судовий збір в розмірі 605,60 грн.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 08 липня 2025 року о 08:40, керуючи транспортним засобом Ducati д.н.з. НОМЕР_1 у м. Києві на перехресті вулиць Праведників та Оранжерейної не надав перевагу в русі транспортному засобу Lexus д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі. В результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 16.11 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник Конопліцький І.В. подав апеляційну скаргу 14 листопада 2025 року через систему «Електронний суд», в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 23 вересня 2025 року у справі №761/30867/25, скасувати постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 23 вересня 2025 року у справі №761/30867/25, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Щодо поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження, вказував, що в судовому засіданні 23 вересня 2025 року ОСОБА_1 і його захисник були відсутні в зв`язку з неналежним повідомленням, а з повним текстом оскаржуваної постанови останні змогли ознайомитись лише 19 жовтня 2025 року, коли було забезпечено надсилання зазначеної ухвали до електронного кабінету захисника. Постановою Київського апеляційного суду від 10 листопада 2025 року апеляційну скаргу захисника в інтересах ОСОБА_1 повернуто у зв`язку із помилковим недолученням захисником до матеріалів скарги договору про надання правничої допомоги. Вважав, що пропуск процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції №761/30867/25 є поважним.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що 08 липня 2025 року приблизно о 08:45 у м. Києві на перехресті вул. Оранжерейна-Дорогожицька відбулася ДТП за участю мотоцикла Ducati Scrambler НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля Lexus RX НОМЕР_2 .
ОСОБА_1 рухався по головній дорозі, дотримуючись дозволеної швидкості та вимог ПДР. Водій автомобіля Lexus, виконуючи лівий поворот, виїхав на смугу зустрічного руху, перетнувши суцільну лінію розмітки 1.1, чим створив аварійну ситуацію. Саме дії водія Lexus призвели до зіткнення. Попри ці обставини, протокол про адміністративне правопорушення був складений щодо ОСОБА_1 , без участі захисника, у машині швидкої допомоги, коли йому надавали медичну допомогу. У такому стані він фізично та морально не міг повноцінно ознайомитися зі змістом протоколу, надати пояснення чи реалізувати своє право на правову допомогу та без ретельного аналізу схеми ДТП, яка була складена з численними похибками.
Вказував, що суд першої інстанції фактично позбавив його можливості реалізувати право на захист, не забезпечив виклик та допит свідка ОСОБА_2 , який був очевидцем ДТП, допустив істотне порушення принципу змагальності та права на справедливий судовий розгляд.
Суд не дослідив у сукупності всі обставини справи, проігнорував наявність двох суперечливих висновків експертів: № 05-25 від експерта ОСОБА_3 , який підтверджує порушення водієм Lexus правил маневрування, та № 035-25, який містить висновки, вигідні іншій стороні.
Зазначав, що згідно висновку експерта ОСОБА_3 , ДТП виникла з вини водія автомобіля Lexus, який порушив п. 34.1 ПДР, перетнувши суцільну лінію розмітки 1.1, не виконав вимоги п. 16.13 ПДР, не надавши ОСОБА_1 як водію, що рухається назустріч прямо, перевагу у русі при повороті ліворуч.
Місце зіткнення, як зазначено у висновку, знаходиться за межами перехрестя, отже вимоги п. 16.11 ПДР, на які посилається поліція, не можуть бути застосовані до дій ОСОБА_1 . Експерт прямо зазначає, що ці вимоги не відносяться до даної дорожньої ситуації. Експерт встановив, що мотоцикл рухався по своїй стороні, в напрямку вул. О.Теліги, прямо, біля осьової лінії розмітки. Водій Lexus виконував поворот ліворуч у місці, де ще триває суцільна лінія, чим створив небезпеку для його руху. Експерт зазначає, що дії ОСОБА_1 відповідали п. 12.3 ПДР і не містять порушення. Однак суд не мотивував, чому один висновок взято до уваги, а інший відхилено.
Вказував, що сторона захисту через адвоката Конопліцького І.В. заявляла клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи, оскільки без такого дослідження неможливо об`єктивно встановити механізм ДТП. Суд відмовив у задоволенні клопотання, не навівши мотивів такої відмови, чим позбавив справу належного доказового підтвердження.
Зазначав, що у схемі ДТП, долученій до матеріалів справи, зазначено розмітку 1.5 (переривчаста), хоча фактично на місці події нанесена суцільна лінія 1.1, що виключає можливість повороту ліворуч у місці, де це зробив водій Lexus. Відповідно до п. 11.4 ПДР, водієві заборонено перетинати суцільну лінію розмітки. Це суттєва обставина, яка вказує, що порушення допустив саме водій Lexus, а не ОСОБА_1 . Суд не перевірив достовірність схеми, не дослідив відео- та фотоматеріали, подані стороною захисту.
Наголошував, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 порушив конкретну норму ПДР або діяв необережно. Натомість, він рухався по головній дорозі, його маневр не суперечив ПДР, дії іншого учасника призвели до ДТП. Отже, відсутній причинно-наслідковий зв`язок між його діями та наслідками ДТП, що виключає склад правопорушення за ст. 124 КУпАП.
Зазначав, що суд не дотримався норм, визначених КУпАП, не створив необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторона захисту користувалася рівними правами та свободою в наданні доказів, дослідженні й доведенні їх переконливості перед судом. Клопотання сторони захисту про призначення експертизи суд не задовольнив відповідно до вимог закону. 
Зважаючи на те, що судом не вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вважав, що необхідно вирішити справу в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення та здобуті під час розгляду справи, і що апеляційна скарга має бути задоволена.

Від представника потерпілої особи ОСОБА_4 - адвоката Проценка О.В. надійшло заперечення на клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивоване тим, що судова повістка про виклик Конопліцького І.В. в судове засідання 23 вересня 2025 року була розміщена в Електронному суді 18 вересня 2025 року та о 10:40 цього ж дня отримана Конопліцьким І.В . Також повістку про виклик в судове засідання 23 вересня 2025 року було направлено ОСОБА_1 . Таким чином, твердження захисника про те, що 23 вересня 2025 року він та його підзахисний були відсутні в судовому засіданні в зв`язку із нібито неналежним повідомленням, не відповідає фактичним обставинам справи. Про своєчасне отримання ОСОБА_1 та його захисником копії постанови від 23 вересня 2025 року свідчить той факт, що 27 жовтня 2025 року Конопліцький І.В. вже звертався з апеляційною скаргою на постанову, яку було повернуто постановою апеляційного суду від 10 листопада 2025 року. 
Вважав, що захисником не наведено поважних причин поновлення строку на апеляційне оскарження і просив відмовити в поновленні строку на апеляційне оскарження, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Також представником потерпілої особи ОСОБА_4 - адвокатом Проценком О.В. надано заперечення на апеляційну скаргу, у яких потерпілою стороною наводились власні аргументи на спростування доводів захисника Конопліцького І.В. та власний аналіз висновків експертів.

Вирішуючи заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд виходив із наступного.

Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, подавати заяви; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

З матеріалів справи встановлено, що строк на оскарження постанови захисник Конопліцький І.В. пропустив з поважних причин, оскільки розгляд справи відбувався у відсутності ОСОБА_1 та його захисника Конопліцького І.В., при цьому копію постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 23 вересня 2025 року захисник отримав до електронного кабінету 19 жовтня 2025 року, що підтверджується витягом з Електронного суду, і вперше подав апеляційну скаргу 27 жовтня 2025 року, яка була повернута постановою Київського апеляційного суду від 10 листопада 2025 року у зв`язку із недолученням захисником до матеріалів скарги договору про надання правничої допомоги.
За наведених обставин та з метою забезпечення реалізації права ОСОБА_1 на допуск до правосуддя, в якому не може бути відмовлено з формальних підстав, апеляційний суд визнав поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та вважав за необхідне поновити цей строк.

В судове засідання з`явився представник потерпілої особи ОСОБА_4 - Проценко О.В., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги.
Захисник Конопліцький І.В. та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явились, від іншого захисника Піун С.П. надійшло клопотання про розгляд справи без її участі та без участі ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Оскільки ОСОБА_1 повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у його відсутності та у відсутності його захисників.

Дослідивши матеріали справи та апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідальність за ч. 1 ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Тобто умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями. 
Згідно п. 16.11 ПДР, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Чинне законодавство України та нормативно-правові акти покладають обов`язок на водіїв знати та безумовно виконувати правила ПДР України, а також враховувати особливості та технічний стан транспортного засобу.

Висновки суду першої інстанції про доведеність факту вини ОСОБА_1 в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди стверджуються зібраними у справі доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 384896 від 08 липня 2025 року в частині часу і місця вчинення адміністративного правопорушення, даних про особу, яка його вчинила, ідентифікаційних ознак транспортного засобу, яким особа керувала;

схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, на якій зафіксовано місце зіткнення - перехрестя вул. Праведників та Дорогожицької, розташування транспортних засобів на місці ДТП, локалізація та вид механічних пошкоджень, які отримали транспортні засоби (Ducati д.н.з. НОМЕР_1 - катафоти, кермо, Lexus д.н.з. НОМЕР_2 - бампер, передня ліва фара, крило, лакофарбове покриття баку, двигун, навісне обладнання, глушник);

поясненнями водія ОСОБА_4 , відібраними 08 липня 2025 року, згідно яких він, керуючи автомобілем Lexus д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по вул. Дорогожицька, яка є головною, пропустив транспорт і хотів здійснити поворот ліворуч. Мотоцикл д.н.з. НОМЕР_3  їхав по вул. Праведників в зоні дії дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та не пропустив його, після чого сталася дорожньо-транспортна пригода;

частково поясненнями водія ОСОБА_1 , відібраними 08 липня 2025 року, згідно яких він, керуючи мотоциклом Ducati Scrambler д.н.з. НОМЕР_1 , їхав зі сторони вул. Ільєнко в бік вул. Дорогожицькій по вул. Оранжерейній. В середині вул. Оранжерейна встановлено знак «Поступись дорогою». Перед карманом, що йде паралельно вул. Дорогожицькій, пропустивши всі транспортні засоби, що заїздили в карман, він виїхав на вул. Дорогожицьку і продовжив рух в сторону вул. Олени Теліги по вул. Дорогожицькій. Несподівано для нього зі зустрічної смуги виїхав, повертаючи ліворуч, та скоїв наїзд на нього автомобіль Lexus д.н.з. НОМЕР_2 . Він впав та травмувався, після цього викликав швидку та поліцію. Вважав, що правила дорожнього руху порушив водій Lexus д.н.з. НОМЕР_2 , не виїхавши на середину перехрестя для маневру, та не поступившись йому дорогою, коли ОСОБА_1 рухався по вул. Дорогожицькій в напрямку вул. Олени Теліги.

Крім того, судом першої інстанції досліджено висновок експерта №035-25 (а. с. 56 - 64) та висновок експерта №05-25 (а. с. 87 - 98), які долучено учасниками справи.
Так, згідно висновку експерта № 035-25, складеного 28 серпня 2025 року судовим експертом Григор`євим О.І. за результатами дослідження обставин та механізму ДТП, який надано суду потерпілим ОСОБА_4 :
1. В даній дорожній обстановці водій автомобіля Lexus RX350 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 при виникненні небезпеки для його руху з технічної точки зору повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 ПДР. 
2. В даній дорожній обстановці водій мотоцикла Ducati Scrambler д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 з технічної точки зору повинен був дати дорогу транспортним засобам, які наближались головною дорогою, а також при маневрі повороту праворуч рухатись ближче до правого краю проїзної частини, тобто повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 16.11 та 10.5 ПДР. 
3. Пояснення водія мотоцикла Ducati Scrambler д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 про те, що він на момент зіткнення вже рухався вздовж вул. Дорогожицької після здійснення повороту праворуч, є неспроможними з технічної точки зору з причин, викладених в дослідницькій частині.
4. В даній дорожній обстановці в діях автомобіля Lexus RX350 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 невідповідностей вимогам ПДР, відповідно до яких регламентувались його дії, з технічної точки зору не вбачається, і його дії не знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП з підстав, викладених в дослідницькій частині.
5. В даній дорожній обстановці в діях водія мотоцикла Ducati Scrambler д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 з технічної точки зору вбачаються невідповідності вимогам п. 16.11 ПДР в частині ненадання переваги автомобілю Lexus, який рухався головною дорогою, і вказана невідповідність дій водія мотоцикла Ducati Scrambler д.н.з. НОМЕР_1 вимогам п. 16.11 ПДР знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП, а також невідповідності вимогам п. 10.5 цих Правил в частині виконання маневру повороту праворуч з причин, викладених в дослідницькій частині.

Згідно висновку експерта № №05-25, складеного 30 липня 2025 року судовим експертом Любарським К.А. за результатами проведення автотехнічної експертизи з дослідження обставин та механізму ДТП, який надано суду особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 :
1. В досліджуваних дорожніх умовах водій автомобіля Lexus RX350 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 повинен був діяти згідно вимог п.п. 34.1 і 16.3 ПДР.
2. В досліджуваних дорожніх умовах водій мотоцикла Ducati Scrambler д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 повинен був діяти згідно вимог п. 12.3 ПДР.
3. Дії водія автомобіля Lexus RX350 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 не відповідали вимогам п. 34.1 і 16.3 ПДР.
4. Вимоги п. 16.11 ПДР не відносяться до дорожньої ситуації, яка викладена у матеріалах справи.
5. В діях водія мотоцикла Ducati Scrambler д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 не вбачається невідповідностей вимогам п. 12.3 ПДР.
6. Невідповідність дій водія автомобіля Lexus RX350 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 вимогам п. 34.1 і 16.13 ПДР, з технічної точки зору, знаходилась у причинному зв`язку з виникненням ДТП.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції. 

Апеляційний суд критично оцінює доводи апеляційної скарги, що протокол про адміністративне правопорушення був складений щодо ОСОБА_1 з порушенням вимог закону, а саме без участі захисника, у машині швидкої допомоги, коли йому надавали медичну допомогу, у такому стані він фізично та морально не міг повноцінно ознайомитися зі змістом протоколу, надати пояснення чи реалізувати своє право на правову допомогу та без ретельного аналізу схеми ДТП, яка була складена з численними похибками.

Так, матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 зазнав тілесних ушкоджень в результаті ДТП, потребував медичної допомоги, не мав можливості в зв`язку з цим ознайомитися зі змістом протоколу та надати пояснення. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, він не тільки ознайомився з протоколом про адміністративне правопорушення та підписав його, а й надав свої пояснення.

Судом першої інстанції також надано належної оцінки наданим суду висновкам експертних досліджень, після детального аналізу яких суд погодився, що висновок експерта Григор`єва О.І. від 29 серпня 2025 року, щодо того, що:
- переривчаста осьова лінія розмітки знаходиться під автомобілем Lexus; 
- в момент первинного контакту взаємодіяли ліва передня частина автомобіля і передня частина мотоцикла, ліва бічна частина мотоцикла не має будь-яких механічних пошкоджень;
- траєкторії руху автомобіля Lexus в будь-якому випадку перетиналась з траєкторією руху мотоциклу Ducati, оскільки автомобіль здійснював розворот і знаходився на головній дорозі, а отже мав пріоритет, тобто право на першочерговий рух, і водій мотоцикла мав дати йому дорогу;
- рух мотоцикла Ducati при наближенні до автомобіля Lexus не може вважатись таким, що відбувався вздовж вул. Дорогожицької, оскільки траєкторія руху мотоцикла пролягала від вул. Праведників, яка прилягає майже перпендикулярно до вул. Дорогожицької;
- водій мотоцикла Ducati при повороті праворуч, в порушення п.10.5 ПДР рухався не якнайближче до правого краю проїзної частини, а ближче до лівого краю проїзної частини;
- осип ґрунту знаходиться в зоні пошкодженої ділянки лівої частини переднього бамперу автомобілю та між кінцевими положеннями ТЗ, що свідчить, що саме у місті осипу ґрунту відбулось зіткнення ТЗ та про відсутність руху автомобіля в момент зіткнення; 
- місце зіткнення ТЗ знаходиться на зустрічній смузі руху по напрямку руху автомобіля Lexus в межах перехрестя, навпроти середньої решітки лівнеспримача;
- пояснення водія мотоцикла Ducati, щодо його руху на момент зіткнення вздовж вул. Дорогожицькій, є технічно неспроможними, оскільки у такому випадку мотоцикл повинен був отримати механічні пошкодження у лівій бічній частині, які відсутні, а кінцеве положення після зіткнення було б іншим; 
- в діях водія автомобіля Lexus з технічної точки зору не вбачається порушень вимог п.12.3 ПДР, і його дії не знаходилась в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП з технічної точки зору; 
автомобіль Lexus здійснював розворот і знаходився на головній дорозі вул. Дорогожицькій, водій мотоцикла Ducati, виїхав з другорядної дороги вул. Праведників. Водій мотоцикла Ducati в порушення 16.11 не зупинив мотоцикл, не дав дорогу автомобілю Lexus, в результаті чого здійснив наїзд на автомобіль Lexus, - 
цілком узгоджується із дослідженими судом показаннями учасників ДТП, які надані письмово та безпосередньо в суді, із отриманими транспортними засобами механічними пошкодженнями та місцем розташування транспортних засобів згідно схеми ДТП. 

За вказаних обставин, суд першої інстанції також дійшов обґрунтованого висновку, що висновок експерта Любарського К. на замовлення ОСОБА_1 є таким, що не відповідає фактичним обставинам ДТП та фотознімкам з місця ДТП. 

Враховуючи наведене, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду доводи апеляційної скарги, що суд не мотивував, чому один висновок експерта ним взято до уваги, а інший відхилено.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 рухався по головній дорозі, його маневр не суперечив ПДР, в той час як дії іншого учасника призвели до ДТП, зокрема водій автомобіля Lexus, виконуючи лівий поворот, виїхав на смугу зустрічного руху, перетнувши суцільну лінію розмітки 1.1, чим створив аварійну ситуацію, є неспроможними та відхиляються апеляційним судом.

У даній ситуації проїзна частина вул. Дорогожицької є головною, що визначено відповідним дорожнім знаком 2.3 «Головна дорога», а вул. Праведників є другорядною і на ній встановлено дорожній знак 2.1 «Дати дорогу». Таким чином, водії, які виїжджають на дане перехрестя з вул. Праведників, повинні дати дорогу всім транспортним засобам, які рухаються по вул. Дорогожицькій, в даному випадку транспортним засобам, які здійснюють маневр повороту ліворуч або розворот з вул. Дорогожицької і траєкторії руху з якими безумовно перетнуться.
Апеляційний суд зауважує, що водій мотоцикла ОСОБА_1 для виконання вимог п. 16.11 ПДР мав продовжувати рух лише за умови надання переваги транспортним засобам, які наближались головною дорогою до перехрестя, незалежно від напрямку їх подальшого руху, однак не дотримався цих вимог та виїхав на головну дорогу, що призвело до зіткнення з автомобілем Lexus, який рухався по головній дорозі.

Дотримання водіями вимог п. 16.11 ПДР щодо пріоритету руху не ставиться в залежність від дотримання водіями транспортних засобів, які рухаються по головній дорозі, вимог дорожньої розмітки, тому доводи апеляційної скарги про дотримання ОСОБА_1 вимог правил дорожнього руху та порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля Lexus є хибними.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, що сторона захисту через адвоката Конопліцького І.В. заявляла клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи, оскільки без такого дослідження неможливо об`єктивно встановити механізм ДТП, однак суд відмовив у задоволенні клопотання, чим позбавив справу належного доказового підтвердження, апеляційний суд констатує, що захисник ОСОБА_1 не був позбавлений можливості звернутися із відповідним клопотанням про призначення судової автотехнічної експертизи в суді апеляційної інстанції, однак на власний розсуд такою можливістю не скористався, а отже, висновки суду першої інстанції ним спростовані не були.
Судом першої інстанції також зауважено, що клопотання ОСОБА_1 про допит свідка було задоволено, однак явку свідка в судове засідання забезпечено не було.
Апеляційний суд враховує, що апеляційна скарга клопотання про виклик та допит свідка не містить.
Враховуючи наведене, апеляційний суд відхиляє безпідставні доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції фактично позбавив ОСОБА_1 можливості реалізувати право на захист, не забезпечив виклик та допит свідка ОСОБА_2 , який був очевидцем ДТП, допустив істотне порушення принципу змагальності та права на справедливий судовий розгляд.

Дослідивши вказані докази та надавши їм належну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1 , що перебувало у причинному зв`язку із наслідками даної дорожньо-транспортної пригоди, а також про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на законних підставах наклав на нього стягнення, належним чином мотивувавши своє рішення.

Наявні в матеріалах справи докази у своїй сукупності підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, об`єктивних підстав ставити під сумнів наявні в матеріалах справи докази у суду не має. Сутність вчиненого правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення викладена із належною повнотою та відповідає диспозиції ст. 124 КУпАП.

Таким чином, судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок, з яким погоджується апеляційний суд, про наявність вини водія ОСОБА_1 , зокрема, що невиконання водієм ОСОБА_1 вимог п. 16.11 ПДР, яке полягало у тому, що він на перехресті нерівнозначних доріг не надав перевагу в русі транспортному засобу, який рухався по головній дорозі, перебуває у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та наслідками у виді спричинення механічних пошкоджень транспортним засобам.

На переконання апеляційного суду, судом першої інстанції справу розглянуто повно, об`єктивно та всебічно, висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідають дійсним обставинам справи та ґрунтуються на зібраних по справі доказах. 

Наведене вказує на безпідставність апеляційної скарги, доводи якої направлені на уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року, Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, щоб особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Наявні у справі докази жодних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_1 не викликають.
Апеляційним судом враховується рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладенні на нього стягнення у виді штрафу були дотримані у повній мірі.

Апеляційний суд враховує, що апеляційна скарга не містить доводів щодо міри відповідальності, призначеної судом першої інстанції, та щодо обставин, які могли бути не враховані судом при накладенні стягнення.

Наведене вказує на необґрунтованість поданої апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Отже, розглядаючи матеріали справи, суд першої інстанції дослідив належним чином зібрані докази по справі, а також з`ясував всі обставини у справі, тобто дотримався вимог ст. 251, 280 КУпАП.

Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події. При винесення постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи. Підстави для закриття провадження в справі відсутні.

З огляду на сукупність вищенаведених доказів, апеляційний суд вважає постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 23 вересня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні п. 16.11 ПДР та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, такою, що відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, 
п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника Конопліцького Ігоря Васильовича про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 23 вересня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні п. 16.11 ПДР та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Апеляційну скаргу захисника Конопліцького Ігоря Васильовича залишити без задоволення.
Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 23 вересня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні п. 16.11 ПДР та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кашперська Т.Ц.