"20" лютого 2026 р. Справа № 363/4585/24

ПОСТАНОВА
 ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

20 лютого 2026 року         м. Вишгород
Суддя Вишгородського районного суду Київської області Олійник С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Вишгородського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

11 вересня 2024 року до суду надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.
07 вересня 2024 року, серія ААД №285549, встановлено, що о 11:40 на автомобільній дорозі Демидів–Гостомель, 4 км, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем LEXUS, державний номер НОМЕР_1 . Під час зустрічного роз`їзду не врахувала дорожньої обстановки та не дотрималась безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем RENAULT, державний номер НОМЕР_2 , що рухався назустріч. Після цього автомобіль LEXUS скоїв зіткнення з автомобілем FORD, державний номер НОМЕР_3 , який рухався позаду автомобіля RENAULT. У результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, що спричинили матеріальні збитки.
ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнала, підтвердила, що керувала автомобілем LEXUS, водій автомобіля RENAULT ОСОБА_2 виїхав на зустрічну смугу, внаслідок чого вона втратила керування автомобілем, який було винесено на узбіччя, що призвело до пошкодження транспортного засобу.
Захисник ОСОБА_1 , адвокат Ружанський Л.В., просив врахувати, що у ОСОБА_1 відсутня вина у вчиненні адміністративного правопорушення, що підтверджується висновками експертиз.
ОСОБА_2 у суді зазначив, що 07 вересня 2024 року рухався на автомобілі RENAULT у напрямку Гостомель–Демидів зі швидкістю близько 70 км/год. На повороті він помітив автомобіль LEXUS, що рухався зустрічною смугою. Нічого не заважало безпечному роз`їзду, і він залишався у межах своєї смуги. За його словами, автомобіль LEXUS спочатку занесло, і він виїхав на зустрічну смугу, внаслідок чого сталося зіткнення з переднім лівим колесом його автомобіля, після чого LEXUS розвернуло проти годинникової стрілки. Його автомобіль змістився вліво, спрацювала подушка безпеки, але він зміг виїхати на узбіччя майже без гальмування. ОСОБА_2 заперечив проти висновку експерта №68 від 04 жовтня 2024 року, вказавши, що він неповний і не відображає всіх обставин ДТП та дій водія ОСОБА_3 . До суду 17 лютого 2026 року не з`явився.
Представник ОСОБА_2 , адвокат Гуменник І.П., подав письмові заперечення і зазначив, що висновок експертів від 15 грудня 2025 року №14/15/16/25-52 є неповним, складеним на підставі припущень і невизначеності щодо обстановки та обставин ДТП, не містить об`єктивного дослідження взаємного розташування автомобілів перед зіткненням, не встановлює місце початку контакту, не враховує можливості водіїв уникнути ДТП, не досліджує механізм руйнування транспортних засобів, а твердження про перебування автомобіля RENAULT на смузі руху LEXUS під час зіткнення є необґрунтованим і не підтверджене слідчою інформацією чи розрахунками, тому до висновку слід ставитися критично.
Свідок ОСОБА_4 повідомив, що їхав із донькою на автомобілі FORD позаду руху автомобіля RENAULT. На ділянці дороги зі суцільною лінією автомобіль LEXUS, що їхав у зустрічному напрямку, перетнув її, внаслідок чого сталося зіткнення з RENAULT, а потім зачепив і його автомобіль, після чого LEXUS опинився в кюветі.
Свідок ОСОБА_5 зазначив, що перебував на передньому пасажирському сидінні автомобіля LEXUS під керуванням ОСОБА_3 . За його словами, автомобіль RENAULT виїхав на зустрічну смугу, сталося глухе зіткнення, і LEXUS було викинуто в кювет. Він бачив, що за автомобілем RENAULT рухався FORD.
Поліцейський Вишгородського РУП ГУНП у Київській області Ніщук Р.І. підтвердив, що виїжджав на місце ДТП на автомобільній дорозі Демидів–Гостомель, де сталися зіткнення за участю водіїв ОСОБА_1 (LEXUS) та ОСОБА_2 (RENAULT). Автомобілі отримали механічні пошкодження, що спричинило матеріальні збитки. Було складено схему ДТП за словами водіїв, яку вони підписали та погодили. Протокол склав ОСОБА_6 .
Поліцейський ОСОБА_6 у суді підтвердив, що на підставі схеми ДТП та пояснень водіїв складено протокол, який підписала ОСОБА_1 , зауважень не висловила. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Суд встановив, що водійка ОСОБА_1 порушила правила безпечного бокового роз`їзду.
Судом досліджені наступні докази.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №285549 від 07 вересня 2024 року, відповідно до якого водійка ОСОБА_1 була присутня при складанні протоколу та підписала його. У графі для пояснень зазначено, що її пояснення додаються на окремому аркуші.
Схема місця ДТП від 07 вересня 2024 року показує ділянку дороги з двома смугами руху, розділеними суцільною лінією дорожньої розмітки. Місце первинного зіткнення знаходилось на смузі руху автомобіля LEXUS.
Письмові пояснення ОСОБА_1 , у яких вона зазначила, що 07 вересня 2024 року керувала автомобілем LEXUS зі швидкістю 70 км/год. Автомобіль RENAULT, державний номер НОМЕР_2 , виїхав на зустрічну смугу. Внаслідок зіткнення її автомобіль було винесено на зустрічну смугу, після чого автоз`їхав у кювет.
Письмові пояснення ОСОБА_2 , у яких він повідомив, що 07 вересня 2024 року рухався автомобілем RENAULT у напрямку Гостомель–Демидів. Назустріч їхав LEXUS, який різко змінив напрямок руху та зачепив переднє ліве колесо і крило його автомобіля. Його автомобіль змістився вліво, проте він утримав керування та зупинив автомобіль на узбіччі, не застосовуючи гальм.
Письмові пояснення ОСОБА_4 , відповідно до яких 07 вересня 2024 року він рухався автомобілем FORD у напрямку Гостомель–Демидів. Назустріч їхав LEXUS, який виїхав на зустрічну смугу та зачепив автомобіль RENAULT, який почав некеровано рухатися. Після зіткнення LEXUS втратив керування та з`їхав у кювет, зачепивши заднє ліве крило та бампер автомобіля FORD.
Висновок експерта ОСОБА_7 про проведення комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №68 від 04 жовтня 2024 року щодо обставин та механізму ДТП за участі автомобілів LEXUS GX 460, д.н.з. НОМЕР_1 , та RENAULT MASTER, д.н.з. НОМЕР_2 , складений за матеріалами справи про адміністративне правопорушення №363/4585/24. Експерт встановив, що механізм виникнення ДТП полягав у тому, що автомобілі RENAULT MASTER та LEXUS GX 460 рухались назустріч. Перед зіткненням автомобіль RENAULT MASTER виїхав на смугу зустрічного руху, де відбулося зіткнення з LEXUS GX 460. Покази водіїв RENAULT ( ОСОБА_2 ) та FORD ( ОСОБА_4 ) у частині механізму ДТП є технічно неспроможними, оскільки не відповідають схемі місця ДТП, фотознімкам та пошкодженням транспортних засобів. Покази водія LEXUS ( ОСОБА_1 ) щодо механізму ДТП є технічно спроможними, оскільки відповідають схемі місця ДТП, фотознімкам та пошкодженням транспортних засобів. З технічної точки зору, дії водія RENAULT MASTER, ОСОБА_2 , не відповідали вимогам п. 13.3 та розмітки 1.1 ПДР України, що знаходиться в причинному зв`язку з виникненням ДТП. Виконання цих вимог могло б запобігти настанню ДТП. 
Висновок судової комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи від 15 грудня 2025 року встановлено, що у даній дорожній обстановці водій автомобіля LEXUS, ОСОБА_1 , не мала технічної можливості запобігти зіткненню із зустрічним автомобілем RENAULT, керованим ОСОБА_2 , своїми односторонніми діями. Механізм ДТП виник через первинне контактування автомобілів передніми лівими частинами бамперів та передніми лівими колесами. При цьому поздовжні геометричні осі автомобілів розташовувалися під тупим кутом, близьким до 180°, одна відносно одної. Це підтверджується характером пошкоджень – спереду назад по відношенню до поздовжньої осі автомобіля, місцем початку блокування переднього лівого колеса автомобіля RENAULT та притисненням його до асфальту, що відповідає місцю зіткнення автомобілів LEXUS і RENAULT, і розташовувалося на смузі руху в напрямку с. Синяк, тобто на смузі руху автомобіля LEXUS. Коли автомобіль RENAULT лівим переднім колесом перебував на відстані 0,7 м від осьової лінії розмітки, відбулося контактування передньої лівої частини автомобіля RENAULT з передньою лівою частиною автомобіля LEXUS, при чому переднє ліве колесо RENAULT було заблоковане, притиснуте до асфальту та пошкоджене. Внаслідок цього утворився слід №6, зафіксований на схемі місця ДТП. Більш важкий автомобіль RENAULT продовжив переміщення відносно прямолінійно, з подальшим відхиленням вправо по проїзній частині до зупинки на правому узбіччі, утворюючи слід від пошкодженого переднього лівого колеса. Легший автомобіль LEXUS внаслідок контакту потрапив у занос і змінив первісний напрямок руху вліво за межі дороги. Покази ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у частині місця зіткнення є технічно неспроможними. Зокрема, покази ОСОБА_2 щодо контактування автомобілів LEXUS та RENAULT переднім лівим колесом і передньою стійкою кузова є технічно неспроможними. Водночас покази ОСОБА_1 є технічно спроможними щодо механізму ДТП. Водій LEXUS, ОСОБА_1 , повинна була діяти відповідно до вимог п. 12.6.ґ та 12.3 ПДР України. Дії водія RENAULT, ОСОБА_2 , регламентуються вимогами дорожньої розмітки п. 1.1 ПДР України. У даній дорожній обстановці дії водія RENAULT, ОСОБА_2 , не відповідали вимогам дорожньої розмітки 1.1 ПДР України, та своїми односторонніми діями він мав технічну можливість уникнути ДТП. Дії водія ОСОБА_2 знаходяться у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників справи, приходить до наступних висновків.
Статтею 1 КУпАП визначено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до статті 251 КУпАП, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих,- свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Стаття 251 КУпАП не встановлює переваг одних доказів над іншими. Докази можуть доповнювати один одного або спростовувати.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до статті 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Умовою для настання адміністративної відповідальності за вказаною статтею є наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.
Згідно пункту 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Пунктом 12.6.ґ ПДР України передбачено, що поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.51, дозволяється рух із швидкістю на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 - не більше 130 км/год., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год., на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год. 
Відповідно до пункту 12.3. ПДР України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія)поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2 + 1) смугами руху в обох напрямках;позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка); позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки). Лінію 1.1 перетинати забороняється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.
Аналіз норм КУпАП щодо доказів показує, що доказами в адміністративній справі можуть бути будь-які фактичні дані, отримані у встановленому законом порядку, зокрема: протоколи, пояснення сторін та свідків, висновки експертів, речові докази та технічні засоби. Закон не надає переваг окремим доказам — вони можуть доповнювати або спростовувати один одного. Обов`язок збирання доказів покладено на уповноважені органи, а оцінка їх належності та допустимості здійснюється судом у межах всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи. Всі докази мають перевірятися на достовірність, зв`язок із правопорушенням та відповідність процесуальним вимогам, а їх значення оцінюється комплексно.
Також, проаналізувавши нормативно-правові акти, суд встановив, що пункт 12.3 ПДР України зобов`язує водія у разі виникнення небезпеки для руху негайно зменшити швидкість або безпечно об`їхати перешкоду, пункт 12.6.ґ ПДР встановлює максимальні дозволені швидкості залежно від типу дороги — 130 км/год на автомагістралях, 110 км/год на дорогах з роздільними смугами та 90 км/год на інших дорогах, а розмітка 1.1 (суцільна лінія) забороняє перетинати зустрічну смугу, крім випадків об`їзду нерухомої перешкоди або дуже повільного транспортного засобу за умови безпеки. За порушення ПДР, що спричинило пошкодження майна та за наявності причинного зв`язку між порушенням і наслідками, настає адміністративна відповідальність відповідно до статті 124 КУпАП із накладенням штрафу або позбавленням права керування.
Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи. 
Посадова особа, що складає протокол, ставить у вину особі вчинення конкретних протиправних діянь, які містять ознаки адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. 
Суддя, розглядаючи справу, повинен переконатися у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.
Схема місця ДТП від 07 вересня 2024 року є належним та допустимим доказом, оскільки відображає фактичне розташування транспортних засобів і пошкоджень, кінцеве розташування учасників ДТП та наявність смуг руху, розділених лінією суцільної дорожньої розмітки.
Висновки експерта ОСОБА_7 №68 від 04жовтня 2024 року та судової експертизи Київського науково-дослідного інституту від 15 грудня 2025 року є належними, допустимими та узгодженими доказами, оскільки містять детальне технічне обґрунтування механізму ДТП і підтверджують, що дії ОСОБА_2 були причиною ДТП, а дії ОСОБА_1 були технічно спроможними та не порушували ПДР. 
З досліджених у судовому засіданні доказів встановлено, що дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам п. 13.3 та розмітки 1.1 Правил дорожнього руху України та перебувають у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди. Показання ОСОБА_1 щодо механізму ДТП узгоджуються зі схемою місця події, фотоматеріалами та характером пошкоджень транспортних засобів. Письмові та усні пояснення, окрім частково суперечливих показів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , у сукупності з експертними висновками та схемою місця ДТП утворюють узгоджену доказову базу, належну, допустиму та достовірну для встановлення обставин події.
Суд, дослідивши всі матеріали справи, пояснення учасників ДТП, свідків та працівників поліції, схему місця події, фотознімки, протоколи та висновки експертів ОСОБА_7 і Київського науково-дослідного інституту, встановив, що 07 вересня 2024 року водій автомобіля LEXUS ОСОБА_1 рухалася у межах своєї смуги, дотримуючись безпечної швидкості та правил бокового роз`їзду, і не мала технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем RENAULT під керуванням ОСОБА_2 , який порушив розмітку 1.1 ПДР України.
Первинне зіткнення відбулося між автомобілями LEXUS та RENAULT, після чого LEXUS зачепив автомобіль FORD, при цьому послідовність пошкоджень та сліди на дорозі підтверджують встановлений механізм ДТП.
Судом та експертними дослідженнями встановлено, що фактичні обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, не підтвердились: первинне зіткнення сталося через порушення водієм автомобіля RENAULT ОСОБА_2 вимог дорожньої розмітки та правил безпеки, а дії ОСОБА_1 були технічно спроможними та не порушували ПДР.
Відповідно, відсутні дані, що обґрунтовують вину ОСОБА_1 , тому протокол про адміністративне правопорушення щодо неї є необґрунтованим і не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.
Суд відхиляє доводи сторони водія ОСОБА_2 щодо «виїзду LEXUS на зустрічну смугу» та «припущень експертів», оскільки висновки експертів ґрунтуються на об`єктивних фактах, матеріалах справи та спеціальних технічних знаннях.
Інших доказів, які б спростовували ці висновки, сторонами не надано.
На підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження доказів суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та постановив закрити провадження за відсутністю складу правопорушення.
Керуючись ст. ст. 124, 247, 283, 284 КУпАП, суддя 

постановив:

Провадження у справі про притягнення до відповідальності ОСОБА_1  за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124КУпАП – закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області протягом 10 днів з дня її винесення. 

Суддя         С.В. Олійник